OBH 5140/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	Az elítélt panaszos a Budapesti Fegyház és Börtönben, a házirend tilalma ellenére, napközben, betakarózva feküdt az ágyán, emiatt fegyelmi felelősségrevonásban részesült és eltiltották a televízió használatától. Emiatt tett panasza alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
•	Tulajdonhoz való jog (Alk. 13 .§ (1)bek.)
•	Pihenéshez, szabadidőhöz való jog (Alk. 70/B. § (4) bek.) 
•	A jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság elve (Alk. 2. § (1)bek.). 

Alkalmazott jogszabályok:
•	1979. évi 11. törvényerejű rendelet a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról
21. § (2) A szabadságvesztés végrehajtása során a neveléshez és a büntetésvégrehajtás rendjéhez szükséges fegyelem érvényesül.
25. § (2) A szabadságvesztés végrehajtásának egyes fokozataiban eltérő az elítélt
a) elkülönítése a külvilágtól,
b) őrzése, felügyelete és ellenőrzése,
c) büntetésvégrehajtási intézeten belüli mozgása,
d) életrendje,
e) személyes szükségleteire fordítható összeg,
f) jutalmazása és fenyítése,
g) részvétele az elítéltek öntevékeny szervezeteiben.
26. § (1) A fegyház a szabadságvesztés szigorúbb végrehajtási módja.
(2) A fegyházban az elítélt
a) életrendje részleteiben is meghatározott, állandó irányítás és ellenőrzés alatt áll,
30. § (3) A büntetés-végrehajtási intézet házirendjét a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoka határozza meg.
33. § (1) Az elítélt köteles - különösen -
c) a büntetés-végrehajtás rendjét, biztonsági és higiéniai követelményeit megtartani, a kapott utasításokat teljesíteni;
42. § (1) A büntetésvégrehajtás rendjét vétkesen megsértő elítélttel szemben - nevelése, valamint a büntetésvégrehajtás rendjének biztosítása érdekében - a következő fenyítések alkalmazhatók:
a) feddés,
b)-c)
d) a személyes szükségletekre fordítható összeg csökkentése,
e)
f) magánelzárás,
g)
•	6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól
2. § (2) A fogvatartott köteles a végrehajtásra vonatkozó jogszabályokat, az intézet házirendjét, a bv. szervezet személyi állománya tagjának (a továbbiakban: a személyi állomány tagja), továbbá a fogvatartás körében rendelkezési joggal bíró személyeknek az utasításait betartani. Az utasítás jogszerűségéért az azt kiadó személy felelős.
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fogvatartottnak a fogvatartással összefüggő ügyében - hivatalból vagy kérelemre - azon intézet kijelölt szervezeti egységének a vezetője dönt, ahol a fogvatartott a büntetés vagy intézkedés végrehajtása céljából tartózkodik. A fogvatartott a fogvatartással összefüggő ügyében - a kérelem, bejelentés tárgyának a megjelölése nélkül - személyes meghallgatást kérhet az intézet szervezeti egységeinek a vezetőitől vagy a parancsnoktól, hozzájuk írásban közvetlenül is fordulhat.
(2) A fogvatartott az (1) bekezdés szerinti döntés (intézkedés, határozat) ellen, vagy annak elmulasztása esetén panasszal fordulhat a parancsnokhoz. Ha a döntést a parancsnok, vagy jogszabályban meghatározott esetekben a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (a továbbiakban: Országos Parancsnokság) kijelölt szervezeti egységének a vezetője hozta, a panaszt az országos parancsnok bírálja el.
(4) A panaszt a fogvatartott a döntés közlésétől, illetve a döntés elmulasztásától számított tizenöt napon belül terjesztheti elő. Ha a fogvatartott a panasz megtételében akadályoztatva volt, a tizenöt napos határidő az akadály megszűnésétől számít.
(5) A panaszt tizenöt napon belül kell elbírálni, e határidő indokolt esetben harminc nappal meghosszabbítható. A panasz elbírálásáról a fogvatartottat tájékoztatni kell.
(6) A parancsnok, az országos parancsnok, illetve az igazságügyminiszter döntése - ha jogszabály kivételt nem tesz - végrehajtható.
32. § Az intézetben a fogvatartás törvényes végrehajtásához szükséges rendet kell fenntartani. A rend kialakítása és fenntartása a bv. szervezet feladata.
34. § (1) Az elítéltet megillető jogok gyakorlásának és a kötelességek teljesítésének rendjét házirendben kell szabályozni.
(2) A házirend tartalmazza különösen:
a) az elítéltek napirendjét;
b) az elítéltek intézeten belüli foglalkoztatására, mozgására, tartózkodására és a munkavégzés rendjére vonatkozó szabályokat;
c) a panaszok, kérelmek, bejelentések, illetve egyéb jogorvoslatok előterjesztésének a rendjét;
d) az elítélt viselkedési szabályait;
(3) A házirend megtartására, valamint megszegésének a következményeire az elítéltet figyelmeztetni kell.
(4) A házirendtől csak a parancsnok engedélyével lehet eltérni.
35. § (1) A napirendben kell meghatározni minden olyan tevékenységet, amely a bv. szerv napi folyamatos működését biztosítja, így különösen az ébresztő és a takarodó, a nyitás és zárás, a létszámellenőrzés, az étkezés, a szabad levegőn való tartózkodás, a munkavégzés, az oktatás, az orvosi rendelés, a szabadidő eltöltése és a jogorvoslatok előterjesztése idejét és helyét.
(2) A takarodó és az ébresztő között legalább nyolc óra folyamatos pihenőidőt kell biztosítani.
68. § (1) A szabadságvesztés céljának az elérése érdekében az elítéltek nevelése - önbecsülésük és felelősségérzetük fenntartása, fejlesztése, a társadalmi hasznosság tudatának kialakítása, szabadulásuk után a társadalom életébe való beilleszkedés elősegítése - a bv. szervezet feladata.
(2) A nevelési folyamat magában foglalja az elítélt személyiségének a megismerését, megfelelő foglalkoztatását és önképzését, a rehabilitációs és a szabadidőprogramok szervezését, a családi és társadalmi kapcsolatok támogatását.
78. § Az intézet feltételeitől függően biztosítani kell, hogy az elítélt tájékozódhasson a világ eseményeiről, az ország politikai, társadalmi, gazdasági és kulturális életéről.
Fizetett szabadság
119. § (1) Az évi fizetett szabadságot legkésőbb a munkában töltött kétszázötvennegyedik munkanapot követő három hónapon belül kell kiadni. Betegség vagy más akadály esetén a szabadságot legkésőbb az akadályoztatás megszűnésétől számított harminc napon belül kell kiadni.
(2) A fizetett szabadság kiadásának időpontját - a munkáltatóval történt előzetes egyeztetés alapján - az intézet határozza meg.
(3) A szabadság az elítélt kérelmére, vagy egyéb indokolt esetben több részletben, a ledolgozott munkanapok arányában is kiadható.
141. § A szabadságát az intézetben töltő elítéltek részére szabadságos zárkát kell létrehozni, melynek berendezésére és felszerelésére a szabaduló zárkára vonatkozó rendelkezések az irányadók.
152. § (1) Az intézetben gondoskodni kell
b) a külön jogszabályban előírtak szerinti fűtésről;
•	11/1996. (X. 15.) IM rendelet a büntetés-végrehajtási intézetekben fogvatartottak fegyelmi felelősségéről
2. § (1) Fegyelmi vétséget követ el az a fogvatartott, aki a büntetés-végrehajtás rendjét vétkesen megszegi, más fogvatartottat fegyelmi vétség elkövetésére szándékosan rábír, vagy más fogvatartott részére fegyelmi vétség elkövetéséhez szándékosan segítséget nyújt.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott feltételek megléte esetén fegyelmi vétségnek minősül különösen, ha a fogvatartott
a) megsérti a fogvatartás rendjére és biztonságára, a fogvatartottak kötelezettségeire vonatkozó jogszabályok rendelkezéseit,
b) megszegi az intézet házirendjét,

Megállapított tényállás:
	A fegyház fokozatú szabadságvesztésre ítélt panaszos 1999. október 20-án szabadságát töltötte a zárkájában. Napközben az ágyára feküdt és betakarózott egy pokróccal. A zárkát ellenőrző felügyelők emiatt felelősségre vonták. A panaszos közölte velük, hogy szabadságát tölti, joga van az ágyán feküdni és azért takarózott be, mert fázott. A felügyelők utasították, hogy a zárkarend megsértése miatt vigye ki a zárkából a saját tulajdonú televízió készülékét. A panaszost megfenyítették, emiatt másnap panaszt tett az intézet parancsnokánál. A parancsnok a panaszt elutasította.
	A panaszos véleménye szerint a televízió használatától való eltiltás kollektív büntetés, mert az nem csak őt, hanem zárkatársait is sújtotta.

A vizsgálat megállapításai:
	Vizsgálatom arra terjedt ki, hogy az elítélt által sérelmezett intézkedések - a betakarózás miatt történt felelősségrevonás és a TV készülék használatától eltiltás -  összhangban vannak-e a fogvatartottakra vonatkozó jogszabályokkal, illetve sértik-e a fogvatartottakat is megillető alkotmányos jogokat. A szabadságvesztés végrehajtására vonatkozó jogszabályok és a Budapesti Fegyház és Börtön házirendje alapján a következőket állapítottam meg:
	A szabadságvesztésüket töltő elítéltek életrendjét, jogait és kötelezettségeit a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet (Bvtvr.) és a végrehajtásáról rendelkező IM rendelet szabályozzák. A büntetés-végrehajtás keretében érvényesülő jogkorlátozások mértéke igazodik a szabadságvesztés fokozatához. A Bvtvr. rendelkezései alapján a szabadságvesztés végrehajtásának egyes fokozataiban eltérő az elítélt felügyelete és ellenőrzése, elkülönítése a külvilágtól, a büntetésvégrehajtási intézeten belüli mozgása és életrendje. A fegyház a szabadságvesztés szigorúbb végrehajtási módja, ahol az elítélt életrendje részleteiben is meghatározott, állandó irányítás és ellenőrzés alatt áll.
	A Bvtvr. alapján a szabadságvesztés során érvényesíteni kell a neveléshez és a büntetés-végrehajtás rendjéhez szükséges fegyelmet, amelynek része a zárkarend fenntartása és az azonos fokozatú büntetést töltő, egészséges elítéltekre vonatkozó, megkülönböztetés nélküli magatartási szabályok előírása.
	1. A Bvtvr. 30. § (3) bekezdése alapján az elítéltek részletes magatartási szabályait tartalmazó házirendet az intézet parancsnoka határozza meg. A házirend nem tesz különbséget a foglalkoztatott és a nem dolgozó elítéltekre vonatkozó magatartási szabályok között, nem tartalmaz könnyítéseket a szabadságot töltő elítéltek részére sem. Helyzetük, ennek ellenére előnyös a többi elítélthez képest, mert jövedelemhez jutnak, keresményükből vásárolhatnak, vagy szabadulásuk idejére letétbe helyezhetik. Az intézet által szervezett munkában, vagy az erre a célra alapított gazdálkodó szervezetnél foglalkoztatott elítélt részére fizetett szabadság jár. A fizetett szabadságukat töltő elítéltek részére a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet alapján szabadságos zárkát kell kialakítani, melynek berendezésére és felszerelésére a szabaduló zárkára vonatkozó rendelkezések az irányadók. A kapott tájékoztatás szerint a Budapesti Fegyház és Börtönben a szabadságos zárkát megszüntették, mert a fogvatartottak - személyes ingóságaik, előnyösnek érzett elhelyezésük megtartása miatt - nem vették igénybe.
	A Budapesti Fegyház és Börtönben az elítéltek túlnyomó többsége nem rendelkezik rendszeres munkával. A nem dolgozó, fegyház fokozatú szabadságvesztésüket töltő elítéltek napközben is a zárkájukban tartózkodnak. A Budapesti Fegyház és Börtön házirendjének V. fejezete (Viselkedés általános szabályai) szerint a fogvatartott a zárkájában napközben könnyített öltözetben is tartózkodhat, ruhástól a bevetett ágyra lefeküdhet, de betakarózva feküdni, illetve aludni tilos. Az elítéltek pihenéshez való jogát a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet tartalmazza. Eszerint a takarodó és az ébresztő között legalább nyolc óra folyamatos pihenőidőt kell biztosítani. A zárkákban az 1-1/40/1999. számú országos parancsnoki intézkedés 150. pontja alapján, az október 15-től április 15-ig tartó fűtési idényben 20 C° hőmérsékletet kell biztosítani. 
	Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a napközbeni alvás és betakarózás tilalma nem sérti az elítéltek pihenéshez való jogát, a házirend összhangban van a fogvatartottakra vonatkozó jogszabályokkal, megsértése miatt a jogszabályban előírt fegyelmi felelősségrevonás alkalmazása nem ellentétes az elítélteket is megillető alkotmányos és emberi jogokkal. 
	2. A 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 1. számú melléklete szerint az elítélt egy db. televízió készüléket tarthat a zárkájában. A 3. sz. melléklet szintén megengedi zárkánként egy TV készülék használatát. A házirend VII. fejezete (Oktatás, képzés, művelődés) rendelkezik a rádiók, televíziók használatának helyi szabályairól. Eszerint a parancsnok engedélyezi zárkánként egy db. saját tulajdonú készülék használatát. A házirend szerint ugyanakkor a televízió nézés nem alanyi jog, ezért fegyelemsértés, nem megfelelő rend, tisztaság esetén ez a lehetőség megvonható.	
	A 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 78. § alapján az intézet feltételeitől függően biztosítani kell, hogy az elítélt tájékozódhasson a világ eseményeiről, az ország politikai, társadalmi, gazdasági és kulturális életéről. Ez a rendelkezés lényegét tekintve az elítéltek informálódáshoz való jogát fogalmazza meg.
	Az Alkotmánybírság a fogvatartottak véleménynyilvánításával és ennek részeként, az informálódáshoz való joggal összefüggésben megállapította, hogy "a média elérhetősége fontos szerepet tölt be a börtön és a társadalom közötti kapcsolattartásban, a büntetés letöltése utáni beilleszkedésben, a társadalmi reintegráció elősegítésében is". (13/2001.(V.14.) AB hat.)
	Az elítéltek az írott sajtóhoz, napilapokhoz nehezen jutnak hozzá, az újságok rendszeres megvásárlása anyagi lehetőségeiket is meghaladja. Többségük számára csak a TV jelenti az egyetlen információ forrást, illetve szórakozási lehetőséget.
	A büntetés-végrehajtási intézetekben általában nem tudják biztosítani, hogy a zárkákat az intézet tulajdonában lévő TV és rádió készülékekkel lássák el, ezért a fogvatartottak hozatnak be saját tulajdonú készülékeket. Ezek használatát - zárkánként egy készülékre korlátozva - a kialakult gyakorlatnak megfelelően a jogszabályok is lehetővé teszik. A TV műsorát a zárkában elhelyezett valamennyi fogvatartott nézi, ezért a készüléktől való megfosztás mindannyiukat egyformán sújtja, de egyben sérti a készülék tulajdonosának a tulajdonához való jogát is. A tulajdonhoz való jog - amelynek védelmét a Bvtvr. 36. § (1) bekezdés i) pontja biztosítja - értelemszerűen magába foglalja a birtoklás és a használat jogát is. 
	A TV készülék elvétele fegyelmi büntetésként nem alkalmazható. A Bvtvr. 42. § (1) bekezdése meghatározza, hogy a büntetés-végrehajtás rendjét vétkesen megsértő elítélttel szemben milyen fenyítések alkalmazhatók. Ezek: a feddés, a személyes szükségletekre fordítható összeg csökkentése és a magánelzárás. Az intézet házirendje nem jogszabály, ezért a jogszabályban meghatározott fenyítési nemektől eltérő büntetést nem helyezhet kilátásba.
	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy "a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket". (56/1991. (XI.8.) AB.hat.) A jogszabálytól eltérő belső rendelkezés kiadása ezért sérti a jogállamiság és annak lényegi elemét képező jogbiztonság alkotmányos követelményét.
	A fentiek alapján a panaszos tulajdonát képező TV készülék fenyítésként történő elvétele sértette a panaszos és fogvatartott társai informálódáshoz való jogát, a panaszosnak a tulajdonához való alkotmányos jogát, továbbá a Bvtvr. fegyelmi büntetésekre vonatkozó szabályainak megsértésével összefüggésben, az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében  meghatározott jogállamiság lényegi elemét képező jogbiztonság követelményét. 
	A konkrét sérelem utólag nem orvosolható, azonban a hasonló alkotmányos visszásságok elkerülése érdekében ajánlom a büntetés-végrehajtás országos parancsnokának, hogy intézkedjen a büntetés-végrehajtási intézetek házirendjében a jogszabálytól eltérő fenyítési módszerek törlésére, különös tekintettel a rádió és TV készülékek elvételének fegyelmező célú alkalmazására.
	Intézkedéseiről, illetve ajánlásommal kapcsolatos állásfoglalásáról az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján az ajánlás kézhezvételét követő harminc napon belül adjon tájékoztatást.
   
Budapest, 2001. május 24.

Gönczöl Katalin