OBH 4971/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Állampolgári panasz alapján vizsgálatot folytattam Kecskemét Megyei Jogú Város Önkormányzata által az ingatlanok és közterületek tisztántartásáról, és az egyes közszolgáltatások kötelező igénybevételéről alkotott 54/1996. (XII.23.) sz. (a továbbiakban: Ör.) rendelet alkalmazásával kapcsolatban.
	A panaszos azt sérelmezi, hogy olyan szolgáltatásért szednek tőle díjat, amelyet részére nem teljesítenek. Arra hivatkozik, hogy ingatlanán elszállítást igénylő szemét nem képződik, mert azt részben komposztálják, részben lakásuk fűtése céljából eltüzelik. Erre tekintettel szemétgyűjtő edényük sincs. Úgy vélik, alkotmányellenes, hogy ilyen körülmények között szemétszállítási díjat szednek tőlük és ennek elmulasztása esetére szabálysértéssel is fenyegetik őket. Álláspontja szerint a helyi önkormányzat rendelete alapján nem kötelesek fizetésre, mert az tartalmaz egy olyan szabályt, hogy mentesíthető a díjfizetés alól, akinek ingatlanán szilárd hulladék nem képződik.

Az ügy jogszabályi háttere
Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 16. § (1) bekezdése előírja, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítása.
Az Ötv. 95. § (1) bekezdése szerint a Kormány a belügyminiszter közreműködésével a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetője útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi ellenőrzését.
Az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat döntései (rendelete, határozata) megfelelnek-e a jogszabályoknak.
Az Ötv. 99. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére. 

Az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (a továbbiakban: Kötv.) 1. § (1) bekezdése a települési szilárd hulladék elszállítását közszolgáltatási szerződés keretében megvalósuló közszolgáltatássá minősíti, és e szolgáltatás igénybevételét az ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója számára kötelezővé teszi.
A Kötv. 2. §-a szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg többek között:
•	a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit  (Ptk. 226. § (1) bek.);
•	az érintett közfeladattal összefüggő  - jogszabályban nem rendezett -  helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
•	az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét. 

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 201. §-a a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. 
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."

A szabálysértésekről szóló - 2000. február 28. napjáig hatályban volt - 1968. évi I. tv. (Sztv.)   1. §-a úgy rendelkezett, hogy valamely tevékenységet vagy mulasztást törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet nyilváníthat szabálysértéssé.
A szabálysértésekről szóló - 2000 március 1-jén hatálybalépett - 1999. évi LXIX. tv. (hatályos Sztv.) 1. § (1) bekezdése szerint szabálysértés az a jogellenes tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.
A hatályos Sztv. 169. § (2) bekezdése kötelezte az önkormányzatokat, hogy 2000. március    1-jéig vizsgálják felül az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket és azokat, amelyek e törvény, illetve az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendelet rendelkezéseivel nincsenek összhangban, vagy csak megismételik a magasabb szintű jogszabályokban meghatározott szabálysértési tényállást, helyezzék hatályon kívül.

Az Ör.-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges előírásai a következőket tartalmazzák:
9. § 
"(1) A szilárd hulladék kezelésével ellátott terület határa Kecskemét város közigazgatási területe. A szilárd hulladék kezelése az egyes területek adottságait figyelembevéve eltérő szolgáltatási technológiával történhet.
(2) A helyi közszolgáltatással ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, illetve használója az ingatlanon keletkező szilárd hulladék elhelyezéséről a jelen önkormányzati rendeletben meghatározott módon a közszolgáltatás igénybevétele útján köteles gondoskodni."
10. §
"(2) A települési szilárd hulladék elszállításának gyakorisága legalább hetente egyszer, a heti több alkalommal történő elszállításáról a kijelölt körzetekben a lakossági igényfelmérés alapján és a szolgáltató javaslata alapján a közgyűlés rendelkezik. A szállítás rendjét a rendelet 2. sz. melléklete tartalmazza.
(5) A települési szilárd hulladék gyűjtését a szolgáltató pormentesen, a 3. sz. mellékletben felsorolt szabványos gyűjtőedényzettel végzi, kivéve azokban a városrészekben, ahol az utak szélessége, minősége csak félpormentes hulladékgyűjtést - cégjelzéses műanyag zsákok begyűjtését - teszi lehetővé."
14. §
"(1) A szervezett közszolgáltatást az ingatlan tulajdonosa köteles igénybe venni. 
(2) A szilárd hulladék kezeléséért a tulajdonos e rendelet 3. sz. mellékletében meghatározott díjat fizet a szolgáltató részére."
16. §
"(1) Az ürítési díj függ a gyűjtőedényzet számától, az adott térségre a szolgáltató által bevezetett ürítési gyakoriságtól, valamint a gyűjtőedényzet tulajdonjogától függően a bérleti díjtól. 
A tulajdonos által fizetendő minimális díj a mindenkori 60 literes edény ürítési díja."
18. §
"Mentesül a tulajdonos a szolgáltatás díjának megfizetése alól,
a)	ha az ingatlan beépítetlen, és települési szilárd hulladék nem keletkezik,
b)	a tulajdonos tartós (minimum 30 nap) távolléte esetén, melyet a szolgáltatónak legalább 30 nappal a távollét kezdete előtt - a távolléti időtartam pontos megjelölésével - bejelent, és ha az ingatlant más sem használja."
19. §
"A közszolgáltatás díjához adható támogatások:
a)	amennyiben a szolgáltatás igénybevevőjének szociális helyzete indokolja - kérelemre - az egyes szociális ellátásokról szóló 27/1993. (IX.16.) Kr. sz. rendelet szerint lakásfenntartási támogatás állapítható meg.
b)	méltányosságból 90 %-os díjkedvezményt kap (a 60 literes edény ürítési díjából) azon szociálisan rászoruló lakos, aki az alábbi kritériumoknak megfelel:
•	kérelmét adatlapon írásban benyújtja a Polgármesteri Hivatalba,
•	egyedül élő, 
•	nettó jövedelme a mindenkori nyugdíjminimum 130 %-át nem haladja meg,
•	a keletkezett hulladékának szerves összetevőit komposztálja, amennyiben lakókörnyezeti és életkörülményei lehetővé teszik.
A kérelmek elbírálására a Kommunális és Környezetvédelmi Bizottság jogosult."
30. §
"(4) Aki e rendelet 14. § (1) bekezdés ... szerinti szabályokat megszegi, szabálysértést követ el és 30000.- Ft-ig terjedő pénzbírsággal sújtható."
Az Ör. 3. sz. melléklete a települési szilárd hulladékkezelés közszolgáltatási díját az alkalmazott gyűjtőedények nagyságától és a heti szállítások gyakoriságától függően részletesen meghatározza. Az alkalmazható gyűjtőedények mérete: 60 liter, 110 liter, 240 liter, 770 liter, 1100 liter és 5000 liter.

Az ügyben érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".

Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül".

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során elsőként azzal a kérdéssel foglalkoztam, kiterjed-e az ügyre és milyen terjedelemben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának hatásköre? 
	A települési szilárd hulladék összegyűjtése a Kötv. 1. § (1) értelmében közszolgáltatásnak, az e tevékenységet az önkormányzat megbízásából végző szervezet pedig értelemszerűen közszolgáltatást végző szervezetnek minősül, így tevékenységének vizsgálatára az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed.
	A Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján kiadott Ör. tekintetében az állampolgári jogok országgyűlési biztosának közvetlen intézkedési jogosultsága nincs. 
	Az Obtv. 16. § (1) bekezdésében és 29. § (1) bekezdésében foglaltak egybevetéséből ugyanis az következik, hogy az országgyűlési biztos vizsgálati és intézkedési jogosultsága a helyi önkormányzat rendeletalkotó tevékenységére, azaz a rendelet előkészítésére és magára a rendeletre - miután ez nem hatósági tevékenység - nem terjed ki. 
	Az önkormányzatok törvényességi ellenőrzése az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében az illetékes megyei közigazgatási hivatal vezetőjének hatáskörébe tartozik. Az önkormányzati rendelet mint jogszabály alkotmányosságának utólagos vizsgálatára pedig az Alkotmánybíróság jogosult.
	A vizsgálat további kérdése az volt, hogy az Ör. alkalmazása során keletkezhettek-e az említett alkotmányos előírásokkal kapcsolatos visszásságok?
	Az önkormányzatok a Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján nagyfokú önállósággal rendelkeznek, a települési szilárd hulladék elszállítási díjának és a díjfizetés alapjának megállapítása során. Mivel törvényi felhatalmazás alapján szerződéses jogviszony elemeit szabályozzák, tiszteletben kell tartaniuk a Ptk. 1. § (1) bekezdésben foglaltakból eredő azt az alkotmányos követelményt, amely szerint az önkormányzatoknak a gazdasági szervezetek és az állampolgárok személyi viszonyait szabályozó jogszabályokat a Ptk.-val összhangban, arra figyelemmel kell értelmezni. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása az önkormányzatokkal szemben is olyan alapvető követelmény, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásukkor nem hagyhatnak figyelmen kívül. (54/1998. (XI.27.) AB határozat, 52/1998. (XI.27.) AB határozat,  55/1998. (XI.27.) AB határozat stb.)
	Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósítja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Lényeges követelmény, hogy a közszolgáltatás díja az általány jellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás ellenértékéhez közelítsen, a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülményeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. (43/1997. (VII.1.) AB határozat)
	A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti az önkormányzatokkal szemben azt a követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározásakor a díj összegét nem a tényleges szemét kibocsátáshoz, és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem az azt tükröző más mutatóhoz (pl. a szobák és más helyiségek száma, nagysága, a lakásban élő személyek száma, a kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására.
	Az Alkotmánybíróságnak a témára vonatkozó döntéseiben megfogalmazott követelmények megvalósítása különböző módszerekkel is lehetséges. A gyakorlatban több önkormányzat is alkalmaz az alkotmányos követelményeknek megfelelő megoldást.
	Az ismertetett alkotmánybírósági gyakorlat alapján nem valósít meg alkotmányos visszásságot az a körülmény, ha valaki a települési szilárd hulladék elszállítására szervezett közszolgáltatást nem veszi igénybe, ennek ellenére a közszolgáltatási díj megfizetésére kötelezik. A Kötv. 1. § (1) bekezdése értelmében ugyanis az önkormányzat által szervezett helyi közszolgáltatás igénybevétele kötelező. Ennek alapján a díjfizetés alól nem mentesülhet, aki nem veszi igénybe a kötelező közszolgáltatást. 
	A Kötv. szabályával összhangban áll az Ör.-nek az az előírása, amely mind a hulladékszállítás igénybevételét, mind a díjfizetést általánosan kötelezővé teszi a szolgáltatással ellátott területen. A díjfizetést illetően méltányosnak tekinthető az a megoldás, amely szerint a tulajdonos által fizetendő minimális díj a mindenkori 60 literes edény ürítési díja.
	Általánosságban megállapítható, hogy az Ör. megfelelően differenciált átalánydíjazási rendszerrel törekszik arra, hogy a szolgáltatás díja arányos legyen a teljesített szolgáltatással. E tekintetben az Ör. alkalmazásával kapcsolatos alkotmányos visszásság nem állapítható meg. A szolgáltatás jellegéből adódóan nem lehet követelmény az önkormányzati rendeletekkel szemben, hogy a szemétszállítás díja pontosan feleljen meg az elszállított szemét mennyiségének. Ilyen követelményt sem a Ptk., sem az Alkotmány rendelkezései nem támasztanak. A Ptk. a szolgáltatás és az ellenszolgáltatás arányosságát, nem pedig egyenértékűségét követeli meg. A szerződés megtámadását pedig csak feltűnően nagy értékkülönbség esetén teszi lehetővé.
	Az Ör. 18. § a) pontja értelmében csak abban az esetben fogadható el, hogy az ingatlanon szilárd hulladék nem keletkezik, ha az ingatlan nincs beépítve. Panaszos esetében ez a mentességi ok azonban nem alkalmazható, miután beépített ingatlanán lakik.
	Az előzőek mellett azonban az Ör. egyes rendelkezéseinek alkalmazása alkotmányos visszásságot eredményez.
	A Kötv. 2. § f) pontja értelmében a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit, vagy a szolgáltatás ingyenességét.
	Az Ör. 18. és 19. §-ai mentességeket és kedvezményeket is megállapítanak.
	A Kötv. a mentességek és a kedvezmények megállapításánál rendkívül széles mérlegelési jogkört enged az önkormányzatok számára. A mérlegelési jogkör azonban nem eredményezhet alkotmányos visszásságot, miután az alkotmányos követelmények érvényre juttatása a mérlegelési jogkörben hozott rendeleteket illetően is követelmény. A különböző önkormányzatok által alkalmazott kedvezmények vagy mentességek általában az érintettek szociális helyzetéhez, illetve az ingatlan használatának hiányához kötődnek.
	Az Ör. 19. § c) pontja a 90 %-os méltányossági díjkedvezmény megállapítását négy feltétel együttes fennállásához köti. A négy feltételből kettő a szociális helyzethez (egyedül élés, jövedelmi szint) kapcsolódik, egy azonban ettől függetlenül a ténylegesen kibocsátott hulladék mennyiségét érinti.
	Az Alkotmánybíróság alkotmányos követelménynek tekinti, hogy valamely közszolgáltatás díja megállapításánál a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülményeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. A díjmegállapítás tehát nem lehet önkényes, az objektív ismérveknek megfelelően meghatározott igénybevevői körre (körökre) pedig azonos tartalmú, illetve joghatású rendelkezéseket kell meghatározni.
	Az Ör. azáltal, hogy a komposztálás útján csökkentett szemétkibocsátást kizárólag az egyedül élő és meghatározott jövedelemszintet el nem érő állampolgárok esetén veszi figyelembe a díj megállapításánál, hátrányos megkülönböztetést eredményez a gyakorlati alkalmazásban a lakosság azon csoportjai számára, akiknek szintén módjuk van a hulladék egy részének komposztálására és ezáltal a kibocsátott hulladék mennyiségének csökkentésére.
	Önmagában nem eredményez alkotmányos visszásságot, ha az érintettek egy körének szociális helyzete alapján az önkormányzat olyan kedvezményt állapít meg, ami az e körön kívül esőket nem illeti meg. Ha azonban a méltányossági alapú szociális szempontok közé beiktat egy olyan szempontot is, amely az elszállított szemét mennyiségének figyelembevételét jelenti, akkor már olyan szabályozást alkot, amelyben az objektív ismérveknek meghatározott igénybevevői körökre nem  azonos rendelkezések vonatkoznak.
	A méltányossági szempontok ilyen módon történő csoportosítása ezért alkotmányos visszásság megállapítására alkalmas.
	Az Alkotmánybíróság  19/1998. (V. 22.) AB határozatában úgy foglalt állást, hogy az önkormányzat részére az Alkotmány 44/A. § (1) bek. a) pontja, és az Ötv. 16. § (1) bekezdése által biztosított rendeletalkotási jog nem jelenti azt, hogy a helyi önkormányzat bármely jogellenes magatartást szabálysértéssé nyilváníthat. A szabálysértés a közigazgatásellenes magatartások, illetőleg az emberi együttélés szabályait sértő magatartások, az un. kriminális cselekmények szankcionálására hivatott jogintézmény (63/1997. (XII. 11.) AB hat.).  A szabálysértés intézményének e rendeltetésével összeegyeztethetetlen az, hogy a jogalkotó - valamely közjogi védelmet igénylő közérdek nélkül  -  önmagában a polgári jogi szerződésből eredő kötelezettség nem teljesítését szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. megalkotásakor érvényben levő és a hatályos Sztv. 1. §-a is az önkormányzat eredeti jogalkotó hatáskörére tekintettel ruházza fel a helyi önkormányzatot a jogellenes magatartás szabálysértéssé nyilvánításának jogával. A helyi önkormányzatot megillető e jogosítvány arra szolgál, hogy az önkormányzat az eredeti jogalkotási hatáskörében meghatározott közigazgatási jogi előírások és társadalmi együttélési szabályok megsértését szankcionálja. Az önkormányzat rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, ezért  a  helyi önkormányzat nem nyilváníthat szabálysértéssé olyan jogellenes magatartásokat, amelyek jogkövetkezményeit, szankcióit magasabb szintű jogszabály szabályozza.
	A közszolgáltatásnak minősülő települési szilárd hulladék elszállításának  kérdéseit alapvetően a Ptk. és a Kötv. mint az Ör.-nél magasabb szintű jogszabály szabályozza. A közszolgáltatási szerződés tartalmára vonatkozó szabályokat a Kötv. felhatalmazása alapján a Ptk. keretei között a helyi önkormányzat is megállapíthat rendeletében, ezzel azonban a közszolgáltatási jogviszony nem lép ki a polgári jog keretei közül.  Ezért  a Kötv. 2. § (2) bek. e) pontja által megállapított szabálysértési rendeletalkotási felhatalmazás nem terjed ki arra, hogy a közszolgáltatási szerződés megkötésére, teljesítésére vonatkozó kötelezettségek elmulasztását az önkormányzat szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. 30. § (4) bekezdésének az a szabálya, amely szabálysértéssé nyilvánítja a 14. § (1) bekezdésében foglalt szabályok megsértését, nem felel meg az ismertetett alkotmányos követelményeknek, ezért alkalmazása alkotmányos visszásságot eredményezhet.
	A szabálysértésnek nyilvánított 14. § (1) bekezdése ugyanis azt az előírást tartalmazza, hogy a szervezett közszolgáltatást az ingatlan tulajdonosa köteles igénybe venni. A közszolgáltatás azonban annak ellenére polgári jogi jogviszony annak ellenére, hogy igénybevétele kötelező. Amennyiben valaki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe, de más szabálysértésnek minősíthető cselekményt ezzel nem valósít meg, akkor mulasztásának kizárólag polgári jogi következményei lehetnek. Így pl. kötelezővé tehető számára is a díj megfizetése. Az a mulasztás, hogy valaki a közszolgáltatást nem veszi igénybe, önmagában csupán a polgári jogi kötelezettségek megsértését jelenti, szabálysértéssé nem nyilvánítható. Amennyiben valakit emiatt szabálysértési eljárásban felelősségre vonnak, az a jogállamisággal összefüggő alkotmányos visszásságot eredményez.
	Az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV.21.) AB határozatában megállapította: "Alkotmányellenes helyzet jött létre annak következtében, hogy az Országgyűlés az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény 2. § f) pontjában oly módon adott felhatalmazást a települési önkormányzat képviselő-testületének a törvény hatálya alá tartozó közszolgáltatások díjának megállapítására, hogy elmulasztotta a díjmegállapításra vonatkozó garanciális rendelkezések meghozatalát."
	Az Alkotmánybíróság említett határozatában felhívta az Országgyűlést, hogy szabályozási feladatának 2000. június 30-ig tegyen eleget.
	Ez a körülmény azonban nem mentesíti az önkormányzatokat azon kötelezettség alól, hogy az Alkotmánnyal és az alkotmányos jogszabályokkal összhangban álló rendeletet hozzanak a Kötv. végrehajtására. Az Alkotmánybíróság ugyanis számos határozatában rögzített a Kötv. végrehajtásával kapcsolatos alkotmányos követelményeket, melyek figyelembevételével az Alkotmánnyal összhangban álló rendeleteket lehet alkotni, függetlenül attól, hogy az Országgyűlés mikor tesz eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási feladatának.
	Az Országgyűlés a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény megalkotásával tett eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási kötelezettségének. Az új törvény módosítja a Kötv.-t, rendelkezései azonban 2001. január 1. napján lépnek hatályba.
	Az említett alkotmányos visszásságok miatt a jogalkalmazóknál, így a szolgáltatónál és a szabálysértési hatóságoknál nincs lehetőségem intézkedés tételére, mert rájuk az Ör. mint hatályos jogszabály rendelkezései kötelezőek. A visszásságok megszüntetésének lehetséges módja az Ör. módosítása, amely egyébként az utóbb említett törvény alapján szükségessé válik.
	Az Ötv. 99. § (1) bekezdése értelmében a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének lehetősége van arra, hogy az alkotmányos követelményeknek nem mindenben megfelelő Ör. módosítását kezdeményezze a feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetése érdekében.

Ajánlás

Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

Felkérem a Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy kezdeményezze Kecskemét Megyei Jogú Város Képviselő-testületénél az ingatlanok és közterületek tisztántartásáról és az egyes közszolgáltatások kötelező igénybevételéről alkotott 54/1996. (XII.23.) Kr. sz. rendelet módosítását.

Ennek során javasolja, hogy:
•	az Ör. 19. § c) pontjának felülvizsgálatával alkossanak olyan méltányossági szabályt, amelynek alkalmazása nem eredményez hátrányos megkülönböztetést a lakosság azon csoportjai számára, akik komposztálással csökkentik a kibocsátott hulladék mennyiségét,
•	az Ör. 30. § (4) bekezdés módosításával szüntessék meg annak szabálysértéssé nyilvánítását, ha valaki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe.

Budapest, 2000. november 8.

Gönczöl Katalin