OBH 4920/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kristó Annamária

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadvánnyal fordult Hivatalomhoz, amelyben azt sérelmezte, hogy lánya annak ellenére, hogy a XVI. kerületi Önkormányzat a korábbi közös bérleményüket két önálló bérleménnyé megosztotta, a lakáshoz tartozó kis kert használatában korlátozza, illetve annak használatából kirekeszti. 
	Lánya kutyáit rendszeresen az ő bérleménye előtti kertbe zárja ki, ami korlátozza a szabad bejárásban. Nyugalmát rendkívül zavarja, hogy lánya kutyái az ő ablaka, ajtaja előtt ugatnak.

Érintett alkotmányos jog:
A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. (Alkotmány 2. § (1) bekezdése)
A panaszhoz való jog (Alkotmány 64. §)

Az ügy jogszabályi háttere:
1993. évi LXXVIII. törvény a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről

Megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:
	A panaszos és leánya bérlőtársként éltek egy XVI. kerületi önkormányzati bérleményben. Az anya és lánya közt annyira megromlott viszony, hogy emiatt a XVI. kerületi Polgármesteri Hivatal 1992-től folyamatosan foglalkozott a bérlőktől érkező panaszok kivizsgálásával, együttélésükből fakadó problémák megoldásával.
	A panaszos kérésére 1997-ben - az önkormányzat jelentős anyagi ráfordítással (kb. 1.500.000, - Ft) - két bérleménnyé alakította a bérlőtársak által lakott családi házas ingatlant. Az átalakítás során a korábban közösen használt kertet is megosztotta az önkormányzat.
	A kerület akkori alpolgármesterének elvi irányításával került sor a bérlemény leválasztására, valamint a kerthasználat természetben való megosztására. A megosztást elválasztási vázlat készítése előzte meg, amelyet a két érintett bérlővel egyeztetve valósítottak meg. A vázrajzot a kivitelező a mindkét bérlővel jóváhagyólag aláíratta. 
	Az önkormányzat a bérlemény megosztását követően külön-külön önálló, új bérleti szerződést kötött mindkét bérlővel. 
	Rövid idő elteltével egymás kutyáinak tartásával kapcsolatban a bérlőktől ismét panaszbeadványok érkeztek az önkormányzathoz. Panaszukat minden esetben kivizsgálták, az önkormányzat Környezetvédelmi Irodája a panaszos lányának kutyatartását határozatban szabályozta.
	A panaszos 1999. október 5-én az illetékes jegyzőnél lánya ellen birtokvédelmi kérelmet terjesztett elő. A panaszos kérelmében kérte a hatóságot, kötelezze lányát arra, hogy lakásának ajtaja melletti kerítésrész mentén ne tároljon különböző dolgokat, mivel itt lánya kutyái az ő területére át tudnak ugrani. 
	A birtokvédelmi ügyintéző helyszíni szemlét tartott az ügyben. Megállapította, hogy az érintett kerítés mellett valóban lomok, elavult, használaton kívüli tárgyak vannak elhelyezve (hűtőszekrény, láda, stb.) kb. 80 cm magasságban. A kerítés magassága 150 cm. A helyszíni szemlén azt is megállapították, hogy az említett tárgyak a panaszos tulajdonát képezik, ezeket valóban a lánya helyezett ide, mert a bérlemény  megosztásakor a panaszos ezt nem volt hajlandó a saját kertrészébe áthordani.
	A birtokvédelmi eljárás során megállapították azt is, hogy a panaszos lányának használatában lévő kertrészben külön területen, a panaszos lakásának ajtajától kb. 7-8 m-re a kutyákat elkülönítették. Azt a kerítésrészt, amelyet a panaszos birtokvédelmi kérelmében említett, a kutyák nem tudják megközelíteni.
	Mivel az eljárás során megállapították, hogy a kifogásolt tárgyak a panaszos tulajdonát képezik, és azt neki kellett volna elhelyeznie, birtokvédelmi kérelmét elutasították.
	Az igaz, hogy az udvar megosztása oly módon történt, hogy a panaszos lakásának bejáratát csak úgy lehet megközelíteni, hogy lánya kutyái által használt kertrész mellett kell elmennie, azonban 150 cm magas, vastag megerősített drótkerítés választja el a két területet egymástól.
	Az önkormányzat figyelembe véve anya és lánya közöttt hosszú évek óta megromlott viszonyt, már minden tőle telhetőt megtett annak érdekében, hogy mindketten megfelelően tudják gyakorolni bérlői jogukat.     
	Vizsgálatom során a panaszos beadványában előadottakkal kapcsolatban nem tártam fel alkotmányos joggal összefüggésbe hozható sérelmet, a beadványban előadottak kizárólag a megromlott családi kapcsolatra vezethető vissza. A hatóságok minden esetben kivizsgálták a panaszos beadványait, a tőlük elvárható intézkedéseket minden esetben megtették, ezért a panaszt további vizsgálat nélkül elutasítom.

Budapest, 2000. július 28.

Gönczöl Katalin