OBH 4530/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása
	Panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte, hogy a tulajdonában lévő kajászói belterületi ingatlanhányadát a Martonvásári Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzője által engedélyezett telekösszevonási, telekalakítási eljárás lefolytatását követően a Kajászói Önkormányzat, a megkérdezése nélkül magánszemélynek eladta, s ingatlana eredeti helyétől eltérő helyen két önálló helyrajzi számon lévő ingatlanhányaddal "kártalanította" anélkül, hogy az önkormányzat panaszos ingatlanának kisajátítását kérte volna, vagy ezt megelőzően panaszossal az ingatlan tulajdonának bármilyen jogcímen való átruházásában megállapodott volna.
	Mivel a panaszbeadvány alapján a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.), a tulajdonhoz való jog (Alk. 13. § (1) bek.), a tisztességes eljáráshoz való jog (Alk. 57. § (1) bek.), a jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5) bek.), megsértésére lehetett következtetni, ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el.
	Tájékoztatás és iratok rendelkezésemre bocsátása céljából megkerestem a Székesfehérvári Körzeti Földhivatalt (Földhivatal), Martonvásár Nagyközség Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, a Kajászó Község Önkormányzatának polgármesterét (Polgármester), illetve Kajászó Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét (Jegyző) is.

Megállapított tényállás
	A rendelkezésemre bocsátott iratok és a kapott tájékoztatás alapján megállapítható volt, hogy az 1137(Kjö.)225/1994/3. számú és 1994. IX. 9-én kelt hagyatékátadó végzésével a közjegyző a kajászói 401/1. helyrajzi számú "beépítetlen terület" megjelölésű 802 m2 térmértékű ingatlan 1/4 tulajdoni illetőségét panaszosnak törvényes öröklés jogcímén átadta, mely hagyatékátadó végzés 1994. XI. 16-án jogerőre emelkedett. Ezt követően a közjegyző megkereste a földhivatalt azzal, hogy a hagyatékátadó végzésben megjelölt ingatlan tulajdoni hányadát panaszos nevére az ingatlan-nyilvántartásba jegyezze be. Panaszos tulajdonjoga bejegyzésének alapjául szolgáló okiratot 1994. XI. 24. napján az 58469. számon iktatták a földhivatalban. A földhivatal - panaszos tulajdonjogát - 1994. december 16-án kelt 58469/1994. számú határozatával az ingatlan 1/4 részére öröklés jogcímén az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte. E határozat fellebbezés híján jogerőre emelkedett. A Földhivatal 2000. II. 28-án kelt tájékoztatása szerint a kajászói 401/1. helyrajzi szám megszűnt, belőle a 443/7. helyrajzi szám alakult ki. A Földhivatal által ugyane napon kiállított tulajdonlap-szemle tanúsága szerint panaszos a kajászói 401/2., valamint a 401/3. helyrajzi számú ingatlanok tulajdonosa 1/4 arányban. A tulajdonjog változás bejegyzéséhez alapul szolgáló okiratot a Földhivatal csatolni nem tudta.
	Martonvásár Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának jegyzője a 72-1/1994. számú és 1994. X. 24-én kelt határozatával engedélyezte a Kajászói Önkormányzat kérelmére - a határozatban felsorolt helyrajzi számú - összesen 42 db telek összevonását, majd az összevonást követően az összevont telkek területéből 31 db építési telek kialakítását anélkül, hogy a Kajászói Önkormányzat kérelmére indult telekalakítást eredményező tulajdonváltozásban az érdekeltek megállapodtak volna. A határozat indokolása szerint: "Kajászó Község Önkormányzata a Köztársaság utca beépítetlen oldalán kívánja az építési telekigényeket kielégíteni. .... a területen lévő nagyszámú, eddig kertként használt földdarab - melynek többsége önkormányzati tulajdon - területének összevonása után alkalmas szabályos építési telkek kialakítására. A 401/1, a 410/1, a 412/1, a 413/1, a 414/1, a 415/1, a 443/2, a 443/3, a 443/4, hrsz. ingatlanoknak csak telekhatár rendezése, illetve azonos területtel áthelyezése történt meg, mivel itt tulajdonosi, örökösödési problémák miatt egyelőre építési telkek nem alakíthatók ki."
	E telekösszevonásról, valamint telekalakításról rendelkező határozatot Martonvásár Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának jegyzője panaszos részére nem kézbesítette, s így ez utóbbi csak 2-3 év elteltével szerzett tudomást arról, hogy az általa öröklés jogcímén szerzett, az ingatlan-nyilvántartásba is bejegyzett ingatlan tulajdoni hányadát magába foglaló, az eredeti helyén lévő telkét a Kajászói Önkormányzat 1995. március 3-án kelt adásvételi szerződéssel, mint sajátját elidegenítette. A hivatkozott határozat szerint panaszos telke pedig áthelyezésre került az eredeti helyétől eltérő, attól a harmadik, illetve a negyedik helyen lévő földrészletekre, amelyekre (a kajászói 401/2. helyrajzi számmal megjelölt 577 m2 térmértékű és a kajászói 401/3. helyrajzi számú 232 m2 térmértékű) tulajdonjogát a földhivatal az öröklött 1/4 hányadrész szerint jegyezte be.
	Panaszos az ügyében, annak rendezése céljából többször megkereste - a határozatot hozó Martonvásár Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, s az említett ingatlanban lévő tulajdoni hányadát a kisajátítási jogszabályok megsértésével elvonó Kajászói Önkormányzatot is, eredménytelenül.
	Panaszos megkeresésére - a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal (Hivatal) felhívására - a Martonvásári Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzője csak 1998. III. 14-én (!) küldte meg panaszosnak a már hivatkozott 1994-ben kelt telekösszevonási és telekalakítási határozatát, melyet panaszos nyomban fellebbezéssel támadott meg. A fellebbezést a Hivatal bírálta el. A Hivatal a martonvásári jegyző határozatát megsemmisítette az új eljárásra való kötelezés mellett, mert a jegyző határozatát panaszosnak nem kézbesítette, s mert a határozat nem tartalmaz tájékoztatást a jogorvoslati jog gyakorlásának lehetőségéről.
	Martonvásár Nagyközségi Önkormányzat Polgármesteri Hivatala jegyzőjének új eljárásban hozott határozatát panaszos ismét fellebbezéssel támadta meg. A fellebbezést elbíráló Hivatal a 03/4885-3/1999. számú és 1999. október 20-án kelt határozatával a jegyző 24/1999. számú határozatát helybenhagyta, s tájékoztatta panaszost jogorvoslati joga gyakorlásának lehetőségéről. Panaszos a másodfokú közigazgatási határozatot keresettel nem támadta meg, azonban az országgyűlési biztostól kérte az általa sérelmezett eljárás és ennek során alkotmányos jogait sértő döntések vizsgálatát.
	A Kajászói Önkormányzat volt jegyzőjének 1997. III. 17-én kelt panaszoshoz írt levelében olvasható, hogy "A telekalakítási eljárásba bevonásra került a 401/1. helyrajzi számú földrészlet, mely - az eljárás során készült kiosztási földkönyv adatai szerint - néhai M.S. és felesége B. E., valamint néhai A.K. és A.L. tulajdonát képezte. Mivel a terület tulajdonjoga nem volt teljes mértékben rendezve - csak A.K. és A.L. örökösei váltak ismertté időközben és 1993-ban rendezték a hagyatékot - a terület azonos térmértékkel 401/2. és 401/3. hrsz.-al emiatt átkerült az utcasor végére. Ezt a területet korábban - több évtizede T.J. kajászói lakos használta azzal az indokkal, hogy azt megvette. A kérdéses ingatlan eredeti helyén alakult ki a 443/7. hrsz.-u lakótelek, melyet az önkormányzattól megvásárolt ifj. T.J."
	A Kajászói Önkormánynak jegyzőjének 1998. január 28-án kelt panaszoshoz címzett levelében rögzítették, hogy "A Kajászó községben fekvő 401/1. hrsz. alatt lévő 809 m2 nagyságú földterület tulajdonosainak felkutatására tett intézkedések 1993-ban nem vezettek eredményre. A terület tulajdonosai ismeretlenek voltak a Polgármesteri Hivatal számára, így a telekegyesítésről nem tudta az érdemi döntést megküldeni. (Most mellékelten megküldöm Önnek szíves felhasználásra.) A Kajászó, Köztársaság úti házhelyosztási terv szerint a 401/1. hrsz.-ú ismeretlen örökösök, a 401/2. (557 m2) és a 401/3. hrsz.-ú (232 m2) nagyságú belterületű ingatlan tulajdonosaivá váltak."
	Az iratokból megállapítható, hogy a jegyző által hivatkozott kajászói 443/7. helyrajzi számú ingatlan területe 1315 m2, mely panaszos és társai kajászói 401/1. helyrajzi számú és 802 m2 területű ingatlanának eredeti helyén, annak felhasználásával alakult ki. A Kajászói Önkormányzat az 1995. III. 3-án kelt szerződés tanúsága szerint a kajászói 443/7. helyrajzi számú ingatlant mint sajátját 289.300 Ft-ért értékesítette per és tehermentesség szavatolásával.
	Panaszos a Kajászói Önkormányzat polgármesteréhez címzett - és Budapesten 1999. V. 5-én kelt - levelében hivatkozik az Önkormányzat Polgármesteri Hivatalában 1992. IV. 22-én 12,00 órára összehívott tárgyalásra, melynek tárgya panaszos telekalakítással kapcsolatos fellebbezésének visszavonása. E levelében panaszos egyebek mellett írja "Az ott elhangzott javaslatokat polgármester úr kérésére írásban közlöm. Kártalanításként az önkormányzat fizesse meg az általa eladott és a tulajdonomat képező 443/7. helyrajzi számú ingatlan adásvételi szerződésében szereplő rám eső részösszegét, az eladás napjától a majdani kifizetésig lévő kamataival. A kifizetéskor a fellebbezésemet visszavonom. Az Ön telefonon történt tájékoztatása szerint részemre kifizetendő összeg 100.000 Ft. Az eladás dátumát és összegét kérném postafordultával írásban közölni. Kérem, hogy javaslatomat a Képviselő-testülettel közölje, és elfogadását támogatni szíveskedjék." Panaszos levele válasz nélkül maradt.
	A Martonvásár Nagyközség Önkormányzata Polgármesteri Hivatala jegyzőjének hatáskörében eljáró műszaki főtanácsos 1999. december 2-án kelt - az Országgyűlési Biztosok Hivatala vezetőjéhez intézett - tájékoztatójában olvasható: panaszos ügye "... építési hatósági eszközökkel már nem kezelhető. Egyetlen - békés - megoldás van, amire már korábban felhívtam a Kajászói Önkormányzat figyelmét: Ki kell fizetni panaszosnak (és társának) az önkormányzat által igénybe vett telek árát. A panaszosok többször jelezték megegyezési szándékukat."
	Megkeresésemre a földhivatal vezetője egyebek mellett arról tájékoztatott, hogy "a kajászói 401/1. helyrajzi számú ingatlan telekalakításával és tulajdonjog bejegyzésével kapcsolatos 1995. évi iratokat gondos keresés alapján sem tudtuk megtalálni".
	A Kajászó Önkormányzat polgármesterének - megkeresésemre adott - tájékoztatása szerint: nincs a birtokukban olyan okirat, mely bizonyítaná, hogy az időközben elhunyt panaszos tulajdonában 1/4 arányban volt kajászói 401/1. helyrajzi számú ingatlan tulajdonjogát az önkormányzat bármilyen érvényes jogcímen megszerezte volna panaszostól, továbbá, hogy az önkormányzat képviselő-testülete felhatalmazta a polgármestert, hogy panaszos örököse és társai tulajdonában az önkormányzat által okozott sérelmének orvoslása céljából kezdeményezze az ingatlan-nyilvántartás szerinti kajászói 401/2., valamint a 401/3. helyrajzi számú ingatlanok forgalmi áron történő megvásárlását. Az időközben elhunyt panaszos örököse: férje.

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai
•	Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot".
A (2) bekezdés szerint "Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet."
•	Az Alkotmány 57. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy "A Magyar Köztársaságban a bíróság előtt mindenki egyenlő, és mindenkinek joga van ahhoz, hogy az ellene emelt bármely vádat, vagy valamely perben a jogait és kötelességeit a törvény által felállított független és pártatlan bíróság igazságos és nyilvános tárgyaláson bírálja el".
Az Alkotmány 57. §-ának (5) bekezdése azt rendeli, hogy "A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja".
•	A telekalakításról szóló 29/1971. (XII.29.) ÉVM rendeletnek (R) - Martonvásár Nagyközség Önkormányzata Polgármesteri Hivatal jegyzőjének a 72-1/1994. számú telekalakítást engedélyező határozata meghozatala időpontjában - hatályos szövege 1. §-a, valamint annak a) és b) pontja szerint: 
"1. § E rendelet alkalmazása szempontjából
telekalakítás: új építési telkek, építési területek kialakítása, valamint a már meglevő építési telkek és építési területek alakjának vagy terjedelmének megváltoztatása;
építési telek: a város (község) igazgatási területének beépítésre kijelölt részén levő, az építésügyi szabályoknak és a város- (község-) rendezési terveknek megfelelően kialakított - létesítmények elhelyezésére szolgáló - földrészlet".
Az R. 2. §-ának (2) bekezdése azt rendeli, hogy "Az engedély megadását meg kell tagadni, ha a telekalakítás következtében a terület rendeltetésének és a város (község) érdekeinek meg nem felelő település vagy beépítés keletkeznék."
Az 5. §-ának (1) bekezdése rögzíti, hogy "Építési telket és építési területet úgy kell kialakítani, hogy annak alakja, terjedelme és megközelíthetősége a város (község) rendezési terveknek és az építésügyi szabályoknak (továbbiakban együtt: építésügyi szabályok) megfeleljen."
Az R. 6. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy "A telekalakítást az ingatlan-nyilvántartásba (telekkönyvbe) bejegyzett jog nem gátolja. Az eljárás megindítását az építésügyi hatóság megkeresése alapján az ingatlan-nyilvántartásba (telekkönyvbe) be kell jegyezni".
Az R. 7. § (1) bekezdése kimondja "A telekalakítás engedélyezése ügyében az építésügyi hatósági hatáskört a Htv. 79. §-a alapján első fokon a jegyző gyakorolja".
Az R. 22. §-ának (1)-(3) bekezdése szerint:
 "(1) Telekátalakítás az alakjuk vagy terjedelmük miatt be nem építhető szomszédos vagy telekcsoportot alkotó földrészletek átalakítása építési telekké.
(2) A telekátalakításba - szükség esetén -
a) közterület, továbbá
b) már beépített vagy beépíthető földrészlet
       is bevonható.
(3) Telekátalakításra engedély csak akkor adható, ha azt az érdekelt tulajdonosoknak a területnagyság és a szám szerinti többsége kéri."
Az R. 40. §-ának (2) bekezdése rögzíti, hogy "Az építésügyi hatóság a telekalakítást engedélyező jogerős határozatának végrehajtását nem rendelheti el. Az érdekeltek a földrészletek tulajdonjogában a jogerős határozatnak megfelelően bekövetkező változások az ingatlan-nyilvántartásba való (telekkönyvi) bejegyzését csak szerződés alapján kérhetik".
•	Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 18. §-ának (4) bekezdése azt rendeli, hogy "Az olyan ügyfél részére, aki ismeretlen helyen tartózkodik, vagy nem tud az ügyben önállóan eljárni - ha nincs törvényes képviselője vagy meghatalmazottja -, a gyámhatóság ügygondnokot rendel ki."
Az Áe. 26. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy "A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le."

A vizsgálat hivatkozik arra, hogy az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le: "Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás - adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama - előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához."
	A vizsgálat feltárta, hogy a Kajászói Önkormányzat kérelmére indult telekalakítási kérelmet a Martonvásár Nagyközségi Önkormányzat jegyzője a 72-1/1994. számú határozatával a hivatkozott R. 22. § (3) bekezdése szerint elbírálhatta. E határozat azonban törvénysértő, mert a határozatból hiányzik annak előírása, hogy az érdekeltek a földrészletek tulajdonjogában a jogerős határozatnak megfelelően bekövetkező változások ingatlan-nyilvántartásba való (telekkönyvi) bejegyzését csak szerződés alapján kérhetik, továbbá, mert a határozat az abban foglalt indokolástól eltérően csak részben eredményezte szabályos építési telkek kialakítását, s mert az Áe. 18. §-ának (4) bekezdésében írt rendelkezés (ügygondnok kirendelés) figyelembevétele nélkül hozta meg döntését, s a jogorvoslati jog gyakorlásáról való tájékoztatást is mellőzte, s a határozatot sem kézbesítette panaszosnak. 
	A vizsgálat megállapította, hogy a Martonvásár Nagyközség Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzője a telekalakítási ügyben folytatott eljárásának elhúzódásával, az alkalmazni rendelt jogszabályok mellőzésével megsértette a jogbiztonság alkotmányos elvét (Alk. 2. § (1) bek.). Ugyanakkor ez az eljárás sértette panaszos tisztességes eljáráshoz való jogát (Alk. 57. § (1) bek.), valamint panaszos jogorvoslathoz való jogát (Alk. 57. § (5) bek.) is. 
	A vizsgálat rögzíti, hogy jogszerű volt a Hivatal 2041-5/1998. számú határozatában foglalt döntés, mely az elsőfokon eljáró közigazgatási szerv által hozott 72-1/1994. számú határozatot megsemmisítette az új eljárásra való kötelezés mellett. E határozat helyesen mutat rá indokolásában, hogy "Az érdekeltek a földrészletek tulajdonjogában a jogerős határozatnak megfelelően bekövetkező változások ingatlan-nyilvántartásba bejegyzését (telekkönyvi bejegyzését) csak szerződés alapján kérhetik." Az indokolásból az is kiderül, hogy "Az ingatlan örököseit nem kutatták fel, ügygondnokot nem rendeltek ki, ennek következtében sem szerződés, sem megállapodás nem jöhetett létre az önkormányzat és az ingatlan tulajdonosai közt."
	A vizsgálat azt is feltárta, hogy Martonvásár Nagyközség Önkormányzatának jegyzője az új eljárás lefolytatását követően hozott 24/1999. számú határozata tartalmilag megegyezik a már megsemmisített korábbi 72-1/1994. számú határozatának tartalmával, melyet a Hivatal 03/4885-3/1999. számú határozatával a másodfokú eljárás során jóváhagyott anélkül, hogy a tényállás feltárására vonatkozó kötelezettségének az Áe. 26. § (1) bekezdése szerint eleget tett volna. Mind a hivatal, mind a jegyző határozata a jogbiztonság alkotmányos elvének, illetve a tisztességes eljáráshoz való jognak a (Alk. 2. § (1) bek.) sérelmét eredményezte, mely visszásságot okozott.
	Mint a Hivatal 2041-5/1998. számú határozatának indokolásából kiderült: "Az ingatlan örököseit nem kutatták fel, ügygondnokot nem rendeltek ki, ennek következtében sem szerződés, sem megállapodás nem jöhetett létre az önkormányzat és az ingatlan tulajdonosai közt." S mivel a Kajászói Önkormányzat polgármesterének tájékoztatása szerint a telekalakítással érintett földrészletek tulajdonjogának változására vonatkozó szerződést az önkormányzat panaszossal nem kötött - mely alapja lett volna a tulajdonjogváltozás ingatlan-nyilvántartási bejegyzésének - s a Földhivatal az említett okirat hiányában a tulajdonjogváltozást - jogszabályi tilalom ellenére - az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte, így eljárása a jogbiztonsághoz való jog sérelmén túl, panaszos tulajdonhoz való jogának sérelmét is eredményezte, s ezáltal visszásságot idézett elő. Ez utóbbi megállapítás vonatkozik a Kajászói Önkormányzat eljárására is, mely az R. 42. § (2) bekezdésében előírt megállapodás hiányában olyan ingatlant adott el, melynek tulajdonjogát a hivatkozott jogszabályban előírt írásban foglalt megállapodás hiányában nem szerezhette meg. A Kajászói Önkormányzat panaszos ingatlantulajdon hányadának eladásával sértette az Alkotmány 13. § (2) bekezdésében foglalt alapvető rendelkezést is, mely szerint "Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet."
	A Hivatal, továbbá Martonvásár Önkormányzata Polgármesteri Hivatala jegyzőjének, valamint a földhivatalnak az eljárása, s az ennek során hozott már említett határozatai által előidézett, hivatkozott alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság - az idő múlására is tekintettel - államigazgatási jogi eszközökkel ma már nem orvosolható.
	A Kajászói Önkormányzat által panaszostól a kajászói 401/1. helyrajzi számú ingatlana tulajdoni hányada jogtalan elvonásával okozott sérelme azonban orvosolható úgy is, ha az önkormányzat panaszost olyan helyzetbe hozza, mintha panaszostól a jogtalanul elvont ingatlanhányadot érvényes jogcímen (pl. adásvétel, kisajátítás) szerezte volna meg. Egyébként kártalanítás tekintetében keletkező bármely vitás kérdés eldöntése a bíróság hatáskörébe tartozik.

Kezdeményezés
	Kezdeményezem - a Székesfehérvári Körzeti Földhivatal vezetőjénél, hogy fordítson nagyobb figyelmet az ingatlan-nyilvántartási bejegyzés alapjául szolgáló okiratok kezelésére, tárolására, megőrzésére, s a bejegyzésre vonatkozó szabályok maradéktalan megtartására, továbbá - a Kajászói Önkormányzat polgármesterénél olyan intézkedések megtételét, amelyek következtében panaszos olyan helyzetbe kerülhet, mintha ingatlanhányadát az önkormányzat a kisajátítási kártalanításra vonatkozó jogszabályok rendelkezéseinek megtartásával szerezte volna meg. Kérem mind a földhivatal vezetőjét, mind az önkormányzat polgármesterét, hogy kezdeményezésem tekintetében kialakított érdemi álláspontjáról, tervezett, illetve tett intézkedéséről - kezdeményezésem kézhezvételétől számított 30 napon belül - írásban tájékoztatni szíveskedjék.
	Jelentésem egy példányának megküldésével panaszos örökösét, a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal, a Székesfehérvári Körzeti Földhivatal - vezetőjét, továbbá Martonvásár Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, illetve Kajászó Község Önkormányzatának polgármesterét is tájékoztattam. 

Budapest, 2001. április 21.

Gönczöl Katalin