OBH 4367/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Egyed Edina

Az ellenőrzés alapja:

1999. augusztus 11-én, az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettese hivatalból indított vizsgálatot annak megállapítására, hogy a Kalocsai Fegyház és Börtönben élő fogvatartottak állampolgári jogai a hatályos jogszabályokban rögzített rendelkezéseknek megfelelően érvényesülnek-e.

A vizsgálat magában foglalta a helyszín bejárását, a Büntetés-végrehajtási Intézet által biztosított fogvatartás objektív körülményeinek, valamint a végrehajtás tárgyi és személyi feltételeinek áttekintését, továbbá ellenőriztük az elhelyezésre szolgáló helyiségeknek és az egyéb létesítményeknek a különféle élettevékenységek, szükségletek kielégítésére való alkalmasságát. Az intézet igazgatójának személyes meghallgatásán kívül, interjút készítettünk néhány fogvatartottal, illetve tájékoztatást kértünk a büntetés-végrehajtási őröktől és az intézet orvosától.

Az általános ellenőrzésre, a következő jogszabályi rendelkezések által biztosított lehetőségek figyelembevételével került sor:

1./ A szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 7.§-nak b. pontja alapján:

"A fogvatartott a fogvatartásával kapcsolatos ügyében - 6.§-ban foglalt jogorvoslati lehetőségek mellett - közvetlenül fordulhat (…) a fogvatartás alatt gyakorolható állampolgári jogainak sérelme esetén az állampolgári jogok országgyűlési biztosához…"

2./ Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18.§ (1) bekezdése:

"Az országgyűlési biztos a jogerősen befejezett ügyekre vonatkozóan jogosult bármely hatóság ellenőrzésére, ennek során - külön törvény eltérő rendelkezése hiányában - a hatóság helységeibe beléphet."

3./ Az 1993. évi LIX. törvény 16.§-ának (2) bekezdése:

"Az országgyűlési biztos az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében (…) hivatalból is eljárhat."

Az érintett alkotmányos jogok:

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2.§ (1) bekezdése: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

7.§ (1) A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általános elismert szabályait, biztosítja továbbá a vállalt nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.

8.§ (1) A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.
(2) A Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, az alapvető jog tényleges tartalmát azonban nem korlátozhatja.

54.§ (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.

59.§ (1) A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jó hírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog.

60.§ (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a gondolat, lelkiismeret és a vallás szabadságára.

70/A.§ (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.

70/D.§ (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

70/F.§ (1) A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot.

A Nemzetközi Egyezményekben biztosított jogok:

1./ A Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya:

7. Cikk:" Senkit sem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni. Különösen tilos bárkit szabad hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletnek alávetni."

10. Cikk: 1./ Szabadságuktól megfosztott személyekkel emberségesen és az emberi személyiség vele született méltóságának tiszteletben tartásával kell bánni.
3./ A büntetés-végrehajtási rendszerben olyan bánásmódot kell alkalmazni, melynek alapvető célja az elítéltek megjavítása, és a társadalomba való beillesztésük elősegítése. (…)
2./ Az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. nov. 4-én kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1993. évi XXXI. törvény:

8. Cikk: 1./ Mindenkinek joga van arra, hogy magán- és családi életét, lakását és levelezését tiszteletben tartsák.
2./ E jog gyakorlásába a hatóság csak a törvényben meghatározott, olyan esetekben avatkozhat be, amikor az egy demokratikus társadalomban a nemzetbiztonság, a közbiztonság vagy az ország gazdasági jóléte érdekében, zavargás vagy bűncselekmény megelőzése, a közegészség vagy az erkölcsök védelme, avagy mások jogainak és szabadságainak védelme érdekében szükséges.
3./ A kínzás és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetések vagy bánásmódok elleni nemzetközi egyezmény kihirdetéséről szóló 1988. évi 3. tvr.:

10. Cikk: 1./ Minden részes állam gondoskodni köteles arról, hogy a kínzás tilalma teljes mértékben szerepeljen a polgári vagy katonai jogalkalmazó személyek, az orvosi kar, a közhivatalnokok és minden más olyan személy számára szánt oktatási és tájékoztató anyagokban, akiknek bármilyen módon közük lehet bármely letartóztatott, őrizetben lévő vagy börtönbüntetését töltő személy őrizetéhez, kihallgatásához vagy a vele való bánásmódhoz.
2./ Minden részes államnak fel kell vennie a kínzás tilalmát a felsorolt személyek kötelezettségeit és hatáskörét szabályzó rendelkezésekbe és utasításokba.

16. Cikk: 1./ Minden szerződő állam kötelezi magát arra, hogy joghatósági területén megtilt minden olyan egyéb cselekményt, amely kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetést vagy bánásmódot képez,…és ha e cselekményeket, közfunkciót ellátó személy vagy hivatalos minőségben eljáró bármely más személy vagy ilyen személy kifejezett vagy hallgatólagos ösztönzésére vagy ennek hozzájárulásával eljáró személy követi el.

A vizsgálat megállapításai:

A Kalocsai Fegyház és Börtönnek helyt adó épület 1897-ben került átadásra. Az eredetileg törvénykezési célokra tervezett épület, mint büntetés-végrehajtási intézet csak 1950 - a márianosztrai női börtön átköltözése - óta szolgál a büntetésük letöltésére, fegyház és börtön fokozatba sorolt női elítéltek elhelyezésére. Az intézetre jellemző elavult - illetve a korábbi eltérő rendeltetésből eredő - építészeti megoldások miatt szükségesek lennének a folyamatos műszaki-építészeti felújítások, modernizálások. Ezt támasztja alá a zárkacsarnokban meglévő, közel száz éves szennyvíz- és csatornarendszer, amely  elöregedett, elhasználódott és műszakilag szinte alig működőképes.  Az amortizálódott szennyvízvezeték cseréje másfél millió Ft kiadást jelentene, az átalakítást azonban az intézet a költségvetéséből jelenleg nem tudja megoldani. A csatornarendszer elöregedése miatt jelentkező folyamatos meghibásodás veszélyezteti a fogvatartottaknak az Alkotmány 70/D.§ (1) bekezdésében rögzített legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát, ezáltal visszásságot okoz.

A kalocsai büntetés-végrehajtási intézetben a jelenleg nyilvántartott fogvatartotti létszám: 343 fő. A börtön befogadóképessége 216 fő, így a telítettségi arány 158%-os. A túlzsúfoltság, valamint a bv. intézet fizikai lehetőségei okozta helyhiány következtében nincs lehetőség a körletek megfelelő kialakítására, az elítéltek klasszifikációjára és a végrehajtáshoz elengedhetetlenül szükséges differenciálásra, ami viszont az alapvető végrehajtási cél, a reszocializáció, a társadalmi reintegráció optimális gyakorlati megvalósulását kérdőjelezheti meg. A telítettség következtében előállt helyzet miatt ajánlást nem terjesztünk elő, de felhívjuk a figyelmet, hogy zsúfoltság enyhítése érdekében tegyék meg a szükséges intézkedéseket.

A jelenlévő 297, a bíróság által jogerősen elitélt fogvatartott közül 161 fegyház, 121 börtön, 5 pedig fogház fokozatban tölti a végrehajtandó szabadságvesztés-büntetését. Előzetes letartóztatásban, 45 fő várja a bíróság ítéletét. A fogvatartottak 0,96%-a életfogytig tartó, 15,76%-a legalább 10 év, 39,23%-a 5-10 év, 24,76%-a 3-5 év, 2,25%-a pedig 6 hónap-1év időtartamú szabadságvesztésre ítélt. Az elítéltek előélet szerinti megoszlása a következő: 14,47% visszaeső, 3,86% különös visszaeső, 14,15% többszörös visszaeső. Az összes elítélten belül viszonylag magas, 57,23% az első bűntényesek aránya. A fogvatartottak összetételének életkor szerinti megoszlására jellemző -legmagasabb arányban, mintegy 37,2%-ban -, a 31 és 40 életév közötti nők jelenléte. Idegenrendészeti őrizetben 5 főt tartanak fogva, ezen a területen a legnagyobb problémát a nyelvi, illetve kommunikációs nehézségek jelentik. 

A kalocsai bv. intézetben 78 zárka található, ebből 49, a 2-4 fő, 29 pedig a kb. 18 fő elhelyezésére alkalmas ún. nagyzárka. A vizsgálat során megtekintett zárkákban általában biztosítva volt minden olyan felszerelési és berendezési tárgy, amit a 6/1996. (VII.12.) IM. rendelet 3. számú melléklete előír. Minden, a fogvatartottak elhelyezésére szolgáló helyiség felszerelt folyó vízzel ellátott mosdóval és elkülönített WC-vel, viszont a zárkáknak csak egy részében választották le a mosdót, illetve a WC-t fallal és ajtóval, a többiben függönnyel határolják el e helyiségeket. Némely zárkában a kövezet nem megfelelő minőségű, nehezen tisztántartható, ezért felhívjuk a figyelmet arra, hogy ennek a cseréjét mielőbb meg kell oldani.

A központi zárkacsarnokban szintenként találhatók olyan levegőhiányos zárkák, amelyek fémlemezzel félig lefedett ablaka a folyosóra néz és ezáltal az ott tartózkodó elítéltek számára sem elegendő friss levegő, sem pedig természetes fény nem biztosított. Az elítéltek speciális helyzetének, az adott - mesterséges, normálistól eltérő - körülményeknek, valamint a 6/1996. (VII.12.) IM. rendelet 135.§ (2) bekezdésében előírt követelményeknek a figyelembevételével megállapítható, hogy a megfelelő funkciójú nyílászáró hiánya, illetve az ennek következtében fellépő fény- és levegőhiány sérti az elítélteknek az Alkotmány 54.§ (1) bekezdésében deklarált emberi méltósághoz, továbbá a 70/D.§ (1) bekezdésében rögzített legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát, ezáltal visszásságot okoz.

A női fogvatartottak szociálisan, érzelmileg nagyon kötődnek a családhoz - a statisztikai adatok szerint az itt tartózkodó női elítéltek 32%-a házas, 18%-a élettársi kapcsolatban él és 24% a hajadonok aránya -, ezért a gyermekektől, a házastárstól, hozzátartozóktól való elszakadást rendkívül nehezen viselik. Jelentős probléma, hogy a valakihez tartozás igénye, az érzelmi kapcsolatok fenntartása nyíltan vállalt homoszexuális viszonyok létrejöttéhez vezet, ez pedig újabb és újabb konfliktusokat szül, aminek a feloldása intézményi keretek között kellőképpen nem biztosítható. Az egymás közötti nyílt agresszió, illetve a felügyelettel kapcsolatos engedetlenség ritka, viszont évről évre durvábbak a verbális kegyetlenségek. 

A börtönbüntetéssel járó káros hatások kompenzálása érdekében, az elítéltek nevelésének fontos mozzanataként, szervezetten történik az intézeti oktatás, képzés, foglalkoztatás. Mivel a női fogvatartottak iskolai végzettsége, előképzettsége alacsonyabb a társadalmi átlagnál, a börtön továbbtanulási, szakképzési lehetőségeket, programokat biztosít a felzárkóztatásra. Az alapfokú hiánypótló, ún. korrekciós oktatás mellett, az elítéltek viszonylag magas számban érdeklődnek a szakképzés iránt, főképp szakmunkás bizonyítvány megszerzése céljából. A szakképzés kertében olyan szakmák oktatására kerül sor - ezek körét egyébként az Országos Képzési Jegyzék is tartalmazza -, amelyek rövid elméleti és gyakorlati kurzus keretében elsajátíthatók és államilag elismert végzettséget adnak. A továbbtanulási lehetőségekről a bv. intézet megfelelő módon tájékoztatja a fogvatartottakat. Folyamatosan szerveznek tréningeket a szabadulók társadalmi követelményekhez való alkalmazkodásának, azaz beilleszkedésének, a munkába állásának és könnyebb elhelyezkedésének elősegítésére.

A munkáltatási lehetőségek megfelelőek, a fogvatartottak közül 197-et a Kalocsai Konfekcióipari Kft. foglalkoztat. A konfekcióipari munka mellet a női elítéltek szakképzése hatékonyabban biztosítható. A büntetés-végrehajtás keretei között főként varrodai, szabászati, hímző, virágkészítő, szőnyegszövő, illetve vegyesipari jellegű munka végezhető. A költségvetési munkáltatás kertében intézet-fenntartási célokra 43 főt foglalkoztatnak, a koruk, illetve egészségi állapotuk miatt nem dolgozók száma 60 fő. A 6/1996. (VII.12) IM. rendelet 153.§ (1) bekezdése szerint az elítélt a munkadíjából és a letéti pénzéből szükségleti cikkeket, így például levelezésre szolgáló cikket vásárolhat, azonban az önhibáján kívül nem dolgozó és ezért munkadíjban nem részesülő fogvatartott levelezésének árát a bv. intézetnek kell kifizetnie. A bélyeg, ill. az egyéb levelezési cikkek magas költségeit viszont az intézet a jelenlegi pénzügyi helyzetében nem képes folyamatosan biztosítani, ez pedig veszélyezteti az elítélt külső kapcsolattartását. Ebben a kérdésben ajánlást nem terjesztünk elő, de felhívjuk a figyelmet, hogy az önhibájukon kívül nem dolgozó elítéltek levelezési költségeinek biztosítása érdekében tegyék meg a szükséges intézkedéseket.

Az elítéltek számára biztosított a rendszeres könyvtárlátogatási lehetőség, bár a tömegkommunikációs eszközök, elsősorban a televízió intézeti elterjedésével az olvasók száma jelentősen csökkent. A könyvtár jól felszerelt, a könyvállomány, illetve az újságok és a folyóiratok szintén folyamatosan követik az olvasói igényeket. A könyvtári munkákat az elítéltek segítségével látják el. 

A szabadidős foglalkozások közül a sportolásra egyáltalán nincs lehetőségük a fogvatartottaknak, mivel a büntetés-végrehajtási intézet nem rendelkezik sem erre alkalmas tornateremmel, sem pedig sportpályával. Ezen kívül a napi egy órás szabadlevegőn való séta is csupán az udvaron való tartózkodásra korlátozódik. A sportolási és mozgási lehetőségek hiánya veszélyezteti az Alkotmány 70/D.§ (1) bekezdésében deklarált legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogot, ezáltal visszásságot okoz.

Az elítéltek elégedettek voltak a részükre biztosított élelem mennyiségével és minőségével. A bv. intézet napi háromszori fő étkezést, ezen belül 5 különböző fajta - többek között az orvosi előírásoknak megfelelő diétás vagy kímélő - étrendet biztosít a jogszabályi rendelkezések alapján, továbbá az élelmezésnél, lehetőségeihez mérten, az elítéltek vallási igényeit is figyelembe veszi. Az épület konyhai részlege felújításra szorul.

Az egészségügyi szolgáltatás ellátására külön kórházi részleg működik. Az egészségügyi alapellátást a bv. intézet orvosa és asszisztensei végzik. A belgyógyászati, fogászati és szájsebészeti, illetve a pszichiátriai szakellátást a konziliáriusként, részállásban foglalkoztatott szakorvosok végzik. A speciális szakfeladatokat - például szemészet, fül-orr-gégészet, sebészet, röntgen - igénylő, illetve a sürgősségi beavatkozásokat vagy az intézet székhelye szerint területileg illetékes egészségügyi intézménybe, vagy pedig Tökölre történő kiszállítással oldják meg, mivel ezeken a területeken megszűnt a szakorvosok részállásban való foglalkoztatása.

A fogvatartottakat befogadásukkor alapos szűrővizsgálat - mint pl. HIV-szűrés - alá vonják és szükség esetén térítésmentes védőoltásban részesítik. A vizsgálatok elvégzése vagy a gyógykezelések iránti igény jelezhető az orvosnál, vagy a gyógyszerosztást végző nővérnél. A fogvatartottak között kábítószerfüggők, vagy politoxikománok kimondottan nincsenek. A nővérek aspektusából problémát jelent, hogy nem biztosítják részükre a Hepatitis elleni védőoltást. Az elítéltek egészségi állapotát folyamatosan figyelemmel kísérik, de jelentős probléma, hogy az eltávozásról visszatérő EVSZ-esek nincsenek szűrővizsgálat alá vetve, így nagy a látens fertőzések veszélye. Az eltávozásról visszatérők szűrővizsgálatának, ezáltal a megfelelő megelőző és védőintézkedésének a hiánya visszásságot idéz élő, mivel veszélyezteti az Alkotmány 70/D.§ (1) bekezdésben rögzített lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogot.

A közösségi és személyes higiénés előírásoknak megfelelően, kötelező hetente két alkalommal a fürdés (zuhanyozás) -szennyező munka végzése estén lehetőség van napi tisztálkodásra is-, a környezet (zárkák, körletek, folyosók stb.) rendszeres tisztán tartása, valamint a személyes tárgyak előírásszerű tárolása, továbbá a tiszta fehérnemű és ruházat pótlása. A rendszeresített szabálysértési ruházat pótlása kapcsán merülnek fel problémák, ugyanis a női elítéltek sorra átalakítják az általuk viselt ruhákat, így azokat már nem lehet újból felhasználni és ezáltal a rendelkezésre álló tartalékkészlet kezd kifogyni.

A bv. intézetben működő, ún. gyógyító-nevelő csoport látogatásunkkor 30 fős volt. A csoportban alkalmazott komplex kezelés tartalmilag egyéni, csoport- és családi terápiából, illetve hasonló jellegű foglalkozásokból áll.

A vizsgálat során meghallgatott fogvatartottak elmonsása szerint, megfelelő módon tájékoztatják az őket megillető jogokról és kötelezettségekről, panasz-előterjesztési lehetőségeikről, illetve ennek módjáról.  

Az intézet épületének korlátozott fizikai adottságai miatt, problémát jelent az elítélt által az intézetbe vitt és egyébként a birtokában nem tartható tárgyak letéti kezelése. A 6/1996. (VII.12) IM rendelet 157-158.§-a nem rendelkezik az intézet területére bevihető dolgok és értéktárgyak mértéke, mérete és mennyisége felől, viszont az elítéltek magas száma miatt kialakult paradox helyzet következtében folyamatosan növekszik a letett dolgok mennyisége, ám a kezelésükre alkalmas raktárhelyiség befogadóképessége véges, ezáltal a fegyház nem tudja a rábízott dolgok megfelelő őrzését, tárolását biztosítani. Ez a tulajdonhoz való jogot veszélyezteti, ezért visszásságot okoz. Az újonnan befogadottak tárgyai letétbe helyezésének az IM rendelet 21. § (3) bekezdése alapján történő megtagadása - helyhiányra való hivatkozással - ugyanakkor az Alkotmány 70/A. §-ába ütköző hátrányos megkülönböztetés 
tilalmának veszélyét idézi elő és ez minősíthető visszásnak.

A Kalocsai Fegyház és Börtön biztonságtechnikai rendszere alapvetően jó, figyelembe veszi az intézet sajátosságait, építészeti jellegzetességeit, a város központjában való elhelyezkedését stb. Korszerű személyi beléptető és riasztó rendszert alakítottak ki, 38 kültéri és beltéri kamera figyeli az épületet. A biztonsági osztályon 36 fő teljesít szolgálatot, feladatuk az intézet külső őrzése és az elítéltek külső mozgatása. Az őrzéshez, felügyelethez, ill. az ellenőrzéshez a kényszerítő és az egyéb technikai eszközök (pl. lőfegyverek) megfelelő mennyiségben és minőségben állnak a rendelkezésre. Évente átlagosan 10 esetben alkalmaznak kényszerintézkedést (testi kényszer, megfogás, elvezetés stb.), az elmúlt időszakban egy esetben keletkezett felületi hámsérülés kényszerítő eszköz használata folytán.

A bv. intézet meglévő személyi állománya 136 fő, ebből hivatásos szolgálati jogviszonyban 123 fő áll, 13 fő közalkalmazott. A tiszti állomány utánpótlása kellően nem biztosított. Az állomány átlagéletkora: 38,5 év. A személyi állomány 25 év után nyugdíjba vonuló tagjainak pótlása nehézkes, az alacsony bérezés nem jelent kellő motiváló erőt. Az alacsony fizetés, ill. a megélhetés biztosítása miatt sokan  másodállás vállalására kényszerülnek. Felhívjuk a figyelmet arra, hogy a személyi állomány helyzetének javítása, illetve a létszám mielőbbi feltöltése érdekében szükséges az alkalmazhatóság kedvezőbb feltételeinek a kialakítása.

A vizsgálat során megállapítható volt, hogy a nehéz körülmények, az alacsony jövedelem ellenére az intézet vezetői és személyi állománya magas szakmai színvonalon, lelkiismeretes munkát végez. A feltárt visszásságokért felelősséggel nem tartoznak.

Ajánlás:

A helyszíni vizsgálat megállapításai alapján, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§-ában foglaltak alapján, a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnokának a feltárt visszásságok orvoslása érdekében a következő ajánlásokat teszem:

1. Felkérem, hogy intézkedjen a Kalocsai Fegyház és Börtön épületének centrumában lévő zárkacsarnok elöregedett, elhasználódott szennyvíz- és csatornarendszerének mielőbbi felújítása, modernizálása érdekében.

2. Felhívom, hogy a jelentésben megjelölt levegő- és fényhiányos zárkákat haladéktalanul ürítsék ki, az ott fogvatartottakat helyezzék el máshol.

3. Kérem vizsgálja meg, milyen intézkedéseket lehet tenni az elítéltek sportolási és mozgási lehetőségeinek, továbbá a napi 1 órás szabad levegőn való tényleges séta biztosításának érdekében.
	
4. Felkérem, hogy gondoskodjon az eltávozásról visszaérkező elítéltek kötelező szűrővizsgálatának bevezetéséről.

5. Felkérem az Igazságügy Miniszter Asszonyt, hogy a visszásság megszüntetése érdekében, fontolja meg a 6/1996.(VII.12.) IM rendeletben rögzített letétkezelési szabályok módosítását annak megfelelően, hogy az egyes büntetés-végrehajtási intézetek parancsnokai, az letét kezelésére alkalmas helyiségek befogadóképességeinek figyelembevételével, ill. az építészeti sajátosságaira tekintettel egyedileg  előre határozhassák meg vagy maximálhassák az intézetbe vihető és letehető dolgok mértékét, mennyiségét.

Budapest, 1999. szeptember 24.

Dr. Polt Péter