OBH 4082/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
	A panaszos lakásvásárlási, rendőrségi, közüzemi szolgáltatókkal kapcsolatos (ELMÜ, Vízmű), valamint építési ügyeiben fordult beadvánnyal hivatalomhoz.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert több alkotmányos joggal összefüggésben merült fel visszásság gyanúja.
	Az eljárás során a panaszossal érdekellentétben álló család is panasszal élt hivatalomnál. 
Miután a két panasz összefügg, azokat egy eljárásban vizsgáltam.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Alkotmány 2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
•	Alkotmány 13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Alkalmazott jogszabályok:
•	1957. évi IV. törvény  az államigazgatási eljárásról (Áe.)
•	1964. évi III. törvény az építésügyről (Ét.)
•	12/1986. (XII.30.) ÉVM sz. rendelet az építési és a használatbavételi engedélyezési         eljárásról
•	1997. évi LXXVIII. törvény az épített környezet alakításáról és védelméről (Étv.) 
•	253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet az országos településrendezési és építési
•	követelményekről (OTÉK)
•	1994. évi XLVIII. törvény a villamos energia termeléséről, szállításáról és szolgáltatásáról (VET.)
•	38/1995. (IV.5.) Korm. rendelet a közműves ivóvízellátásról és a közműves
  szennyvízelvezetésről (Korm. rend.)

Megállapított tényállás:
	1.) A panaszos az édesanyja bérletében lévő lakást 1987-ben megvásárolta. Egyidejűleg bejelentette vásárlási igényét a házban lévő másik (szoba-konyhás) lakásra is, amelynek bérlője lemondott javára a vételi jogáról. A panaszos által csatolt iratok szerint 1987. október 27-én a kerületi IKV a panaszos részére átadta a megvásárolni igényelt bérlakás kezelői jogát. Ennek ellenére az IKV a panaszos lakásával szomszédos lakást annak bérlője részére idegenítette el. A tulajdonba került lakás már többször került más személy tulajdonába. Panaszos a lakás elidegenítését sérelmezte.
	2.) A panaszos veszélyes fenyegetés miatt tett feljelentést a XVIII. kerületi Rendőr-kapitányságon. A rendőrség előtt első ízben 1997-ben, majd 1999. márciusában ismeretlen tettes ellen indult eljárás, illetőleg októberében nevesített személy ellen indult szabálysértési eljárásokat megszüntette.
	3.) A  panaszos 1996-ban jelezte az ELMÜ-nek, hogy engedélye nélkül ingatlanrészén elektromos átalakítást végeztek, majd 1999-ben ismételten bejelentéssel élt a szolgáltatóhoz, hogy a bekötés miatt életveszélyes állapot alakult ki. Az ELMÜ annak ellenére nem szüntette meg az árambekötést, hogy azt egy bontásra ítélt, vele ellenérdekeltségben álló személy  épületrészébe vezették be.
	4.)  A panaszos társtulajdonosa engedély nélkül folytatott építkezései miatt több hatósági eljárás volt, illetve van folyamatban. A panaszos ezek elhúzódását, illetve az 1996-ban elrendelt bontás végrehajtásának elmulasztását sérelmezte. Kifogásolta továbbá, hogy fellebbezési jogot biztosít a hatóság a "törvénytelenül" eljáró építkezőnek.
	5.)  A panaszos tulajdonostársa szabálytalan vízbekötést végzett az ingatlant ellátó, a panaszos édesanyja által évtizedekkel ezelőtt létesített vízvezetéken. A szabálytalan vízleágaztatást bejelentette, aminek hatására a Fővárosi Vízművek a panaszost szólította fel annak megszüntetésére. A szolgáltatótól azt a tájékoztatást kapta, hogy csak jelentős összegű (cca. 50 eFt) szerelési költséggel (a becsatlakozást a fővezetékről többen levágják) lehet a gerincvezetékről lecsatlakozni. A panaszos az általa kötött szolgáltatási szerződés alapján áll jogviszonyban a vízművekkel, ezért az ingatlan vízfogyasztását neki kell kifizetni. Az elfogyasztott vízmennyiség megosztása a tulajdonostársak közötti megállapodás kérdése. Tájékoztatták továbbá a panaszost, hogy milyen módon lehet szabályos mellékvízmérő órát felszerelni, s ezzel a vízdíjfizetést megoldani.
A panaszos társtulajdonosa szintén beadvánnyal élt, amelyben azt sérelmezte, hogy a jegyző a bírói ítélettel megerősített kötelezést kimondó határozata végrehajtása érdekében hatósági végrehajtást rendelt el. Ő egy olyan ingatlanrészt vett meg, amelyről nem tudta, hogy bontási kötelezettséggel terhelt, csak azt, hogy peres eljárás alatt van a tulajdonhányad. A vételt követően az ingatlanrészt felújították, költségeik merültek fel, és kicsi gyermekükkel nincs hová menniük, ha a bontást végrehajtják.

A vizsgálat során hivatalom tájékoztatást kért a panasszal kapcsolatban lévő intézményektől.
	1.)  A kerületi jegyző tájékoztatásából kitűnt, hogy a panaszos és társtulajdonosa között közös tulajdon megszüntetése iránt bírósági eljárás van folyamatban. A bíróság a keresetet kiterjesztette a kerületi önkormányzatra. 1997-ben az önkormányzatot elbocsátotta a bíróság a perből, a panaszos a döntés ellen nem fellebbezett.
	2.)  A kerületi rendőrkapitányság vezetője arról adott tájékoztatást, hogy a panaszos több ízben tett feljelentést veszélyes fenyegetés miatt. Mindegyik eljárást megszüntették.
	3.)  Az ELMÜ igazgatója tájékoztatása szerint a panaszos tulajdonostársa az ingatlanra vonatkozó jogosultságát adásvételi szerződéssel igazolta, és a VET értelmében a közüzemi szolgáltatót  szerződési kötelezettség terheli. Az ELMÜ - villanyszerelő által adott nyilatkozat alapján - miután szabálytalanságot a kivitelezés során nem tapasztalt, szerződést kötött a panaszos tulajdonostársával. A panaszos bejelentését kivizsgálta, műszaki szabálytalanságot nem tapasztalt.
	4.)  A XVIII. kerület jegyzője ismertette továbbá a panaszos ingatlanán történt engedély nélküli építkezés menetét. E szerint a panaszos egyik társtulajdonosa engedély nélkül bővítette lakását 1996-ban. A jegyző a panaszos bejelentése alapján tartott helyszíni szemlét követően az engedély nélkül megkezdett építési munkálatokat leállíttatta. Mivel az építkező tovább folytatta az építési munkálatokat, végrehajtási bírságot szabott ki vele szemben. Az építtető fennmaradási engedély iránti kérelmét a jegyző - másodfokon helybenhagyott határozatával - 1996-ban elutasította. Egyidejűleg az engedély nélkül épített építményrész bontását és az eredeti állapot helyreállítását is elrendelte. Az építtető keresetét a PKKB jogerős ítéletével - amelyet az építésügyi hatóság 2000. szeptemberében kapott meg - elutasította. A jogerős és végrehajtható határozat végrehajtásának biztosítása érdekében a hatóság megkereste a Pesti Kerületek Földhivatalát a bontási kötelezettség ingatlan-nyilvántartási bejegyzése érdekében, továbbá végrehajtási bírságot szabott ki a kötelezettel szemben a nem teljesítés miatt. Az építtetőnek a teljesítési határidő hosszabbítása iránti kérelmének a hatóság helyt adott, majd határozatát - törvénysértésre hivatkozva - visszavonta. A határidő-hosszabbítási kérelem így elutasításra került (másodfokon is), majd az építtető bejelentette, hogy ingatlanát elidegenítette, és kérte, hogy az új tulajdonossal szemben folytassa le a hatóság a végrehajtási eljárást. Ez a kérelem is elutasításra került, majd a bontás érdekében a jegyző ismételten bírságot szabott ki az építtetővel szemben. A jegyző arról is adott tájékoztatást, hogy engedély nélküli szikkasztó építése miatt is építésrendészeti eljárást folytatott 1996-ban. Az építésügyi hatóság a szennyvíztároló bontását is elrendelte. A panaszos tulajdonostársa zártrendszerű szennyvíztárolóra kért fennmaradási engedélyt. Ezért a hatóság a bontási kötelezést is visszavonta és felhívta az építtetőt a tulajdonostársi hozzájárulás, illetőleg az azt pótló bírói ítélet csatolására. A határidő eredménytelen lejártát követően a jegyző a szennyvíztároló megszüntetésére kötelezte építtetőt.
A panaszos az engedély nélküli építéssel kapcsolatban több dokumentumot is benyújtott. Ezek között volt egy kéményvizsgálati jegyzőkönyv, amely szerint a lakóépület kéménye használhatatlan, életveszélyes. Az építésügyi hatóság az életveszély elhárítása érdekében kötelezést tartalmazó határozata ellen a panaszos fellebbezést, majd a másodfokú határozat ellen keresetet nyújtott be.
	5.) A Vízművek vezetőjének az az álláspontja, hogy a tulajdonostársak közötti vitát igyekszik a panaszos a szolgáltatóval megoldattatni, amelyre a szolgáltatónak nincs hatásköre. A Fővárosi Vízművek vezetője arról tájékoztatott, hogy a panaszos résztulajdonában álló ingatlannak egy szabályos bekötése van. A panaszos édesanyjával (akkor még a lakás bérlőjével) évekkel ezelőtt kötött szolgáltatási szerződés alapján a panaszost fogyasztónak tekintik. A szolgáltató a bekötővezeték rekonstrukciós munkálatain kívül semmilyen szerelést nem végzett a vezetéken. A vízszolgáltatásból a fogyasztót nem zárták ki. Való igaz, hogy az ingatlanon belül lévő vízvezetéken leágazó-vezeték található, azonban azon sem végezhettek a Vízművek szerelői szerelési munkát. Az ingatlan házi ivóvíz-hálózatáról tervdokumentációval nem rendelkeznek, valószínűsíthető, hogy az a szolgáltató által jóváhagyott tervek nélkül került megépítésre.

A vizsgálat megállapításai:

A panaszos személyes meghallgatásakor a beadványában foglaltakat pontosította:
	1.) A lakásvásárlással kapcsolatos panaszára kapott tájékoztatást, miszerint az Obtv. 16. § alapján az országgyűlési biztosnak nincs hatásköre vizsgálatra, az önkormányzat (és annak jogelődje a tanács) mint tulajdonos által tett intézkedéseit illetően, elfogadta. Tudomásul vette azt is, hogy a hivatkozott törvény 17. § (4)  bekezdése alapján hatáskör hiányában sem vizsgálhatná a panaszt, mert a sérelmezett intézkedés több mint egy éve történt.
	2.) A rendőrségi eljárással kapcsolatban a panaszos személyes meghallgatásakor előadta, hogy az ügyben hozott határozatot megfellebbezi, egyebekben az Obtv. 16. § (1) bekezdésében foglalt vizsgálati korlátokat tudomásul vette.
	3.) A panaszos az  ELMÜ eljárásával kapcsolatos panaszát visszavonta, ezért azt nem vizsgáltam.
	4.) Az építésügyi panaszát úgy konkretizálta, hogy a végrehajtható határozatok végrehajtásának elmaradását sérelmezi.
	5.)  A panaszos a Vízművekkel szembeni panaszát teljes egészében fenntartotta, illetőleg egy ismételt személyes megjelenése alkalmával arra mutatott rá, hogy a társtulajdonosa által az ő és a Vízművek engedélye nélkül létesített vízvezeték leágazás nem a vízóra után, hanem a Vízművek tulajdonát képező szakaszon van. Ezért nem érti, hogy miért nem intézkedik ennek megfelelően a szolgáltató. Az utólagos információ alapján ismételten megkerestem a Vízművek igazgatóját, hogy a bejelentést vizsgálja ki, valamint az előző válaszát egészítse ki azzal, hogy folytatott e munkatársai valamelyikével szemben bármilyen fegyelmi vizsgálatot. A panaszosnak a Fővárosi Vízművek eljárásával kapcsolatban - a kért tájékoztatásból és a szolgáltató által megküldött iratokból - az alábbiak állapíthatóak meg:
A kérdéses lakóházas ingatlannak egy szabályos bekötővezetéke van, az ivóvíz-átadási ponton regisztrált fogyasztó neve hasonlít a panaszos nevéhez, ezért a Vízművek a panaszost kezeli fogyasztóként. Írásos Ivóvíz Szolgáltatási Szerződés az ivóvíz-átadási pontra megkötve nincs, az 1998-ban megküldött szerződési ajánlatukra válasz nem érkezett. A Vízművek a panaszost nem zárta el a vízvételtől, a bekötővezeték rekonstrukcióján kívül 1999. 01.01-2000. 11.17. közötti időszakban az ingatlanon egyéb szerelési munkát nem végzett. A házi ivóvíz-hálózaton beavatkozás a bekötővezeték csere alkalmával sem történt. A Vízművek vezetőjének a megítélése szerint a szolgáltatónak az ingatlan ivóvízellátásával összefüggő kötelező érdemi teendője jelenleg nincs. Kérésemre a Vízművek vezetője utólagosan arról is tájékoztatott, hogy munkatársai az 1999-ben  végzett bekötővezeték csere alkalmával nem létesítettek az ingatlan bekötési vízmérője után leágazást és annak mérővel való felszerelését sem végezték el. A leágazásra felszerelt magán-mellékmérő nem a Vízművek tulajdona. Cseréjéről, hitelesítéséről, leolvasásáról, a mennyiségi értékek számlázásáról nem gondoskodik a szolgáltató. Álláspontja szerint a szolgáltatónak nincs joga vizsgálni azt, hogy a bekötési vízmérő utáni fogyasztói hálózatról az ingatlanon belül kik és milyen jogcímen fogyasztanak. Emiatt nem keresték meg és nem szólíthatták fel közvetlenül a szabálytalan leágazás készítőjét. Tájékoztatott továbbá a Vízművek vezetője arról, hogy a bekötési vízmérőt laboratóriumi hitelesítés során plombával látják el, ami azt hivatott jelezni, hogy érte -e illetéktelen beavatkozás magát a mérőt. Egészen más feladatot lát el a mérő előtti és utáni menetes kötőcsőre Társaságuk részéről felszerelt műanyag (esetükben kék színű) VIPAK jogi zárógyűrű. Alkalmazására jogszabály nem kötelezi a Társaságot. Felszerelésével szeretnék akadályozni a csőkötés illetéktelen megbontását, azaz a mérő "forgatását". Nem minden részlegüket látták el ezekkel a bilincsekkel, ezért például a bekötővezeték cseréjénél kényszerűségből lebontott gyűrűt csak később, a leolvasó munkatársuk pótolhatta. A folyamat leírásából következik, hogy munkavégzéssel összefüggésben  felelősségre vonásra a VIPAJ jogi zár eltávolítása miatt nem került sor.
A panaszossal az ügyrben ellenérdekű családtól származó beadványt nem vizsgáltam. A rendelkezésemre álló információk alapján megállapítottam, hogy a sérelmezett első fokú (a végrehajtási kifogásnak helytadó) határozat ellen a panaszos fellebbezést nyújtott be, annak elbírálása folyamatban van. Az Obtv. 16. § -a állappítja meg az országgyűlési biztos hatáskörét. A hivatkozott jogszabályhely  (1) bekezdése szereint "Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva." Jelenleg folyamatban van a másodfokú eljárás, ezért a fentebb ismertett feltételek hiánya miatt nincs hatásköröm a vizsgálatra.

Fentiek alapján a vizsgálat csak a 4.) - 5.) pontban részletezett panaszokra terjedt ki.
	A.)	Az építésügyi (a panaszos társtulajdonosát kötelező bontási és az életveszélyessé vált kémény helyreállítását elrendelő) határozatok végrehajtásának elmaradása miatt előterjesztett kifogás alapos. A rendelkezésre álló iratok alapján megállapítottam, hogy a panaszos társtulajdonosa által az engedély nélkül megépített toldalék bontása ügyében hozott határozatok elleni keresetét a  PKKB 15. K. 62780/1997. március 17-én kelt ítéletével elutasította. Az ítéletet az első fokú építésügyi hatóság 1998. szeptemberében kapta meg. Az iratokból nem derül ki, hogy a bírói ítélettel megerősített, bontást elrendelő határozat végrehajtásának a kikényszerítése érdekében az 1999. február 1-én kelt végrehajtást elrendelő határozata meghozatalát megelőzően kötelezettel szemben szabott -e ki végrehajtási pénzbírságot a hatóság. A végrehajtást elrendelő határozattal egyidejűleg ugyanakkor a jegyző intézkedett a földhivatalnál a bontási kötelezettség ingatlannyilvántartáson történő átvezetése iránt. Miután a végrehajtás nem történt meg, az annak elrendelését követő három hónap múlva kötelezettet végrehajtási bírsággal sújtották. Az építtetőnek a kötelezettség teljesítésének jogutódjára való áthárítási kisérlete arra utal, hogy nem kívánta a bontást elvégezni. Ezért a végrehajtási bírság kiszabása sem vezethetett eredményre. Az Áe. 82. §-a értelmében a végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító szerv határoz. Így a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti; c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet; d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja. (3) Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható. 83. § (1) A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely - az ügy körülményeit figyelembe véve - a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését. (2) A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.
	A hosszan tartó elhúzódó végrehajtástól aligha lehet eredményt elvárni. Jelen esetben a kötelezett határidőhosszabbítási kérelme és kötelezettsége teljesítésének áthárítási kísérlete arra enged következtetni, hogy a végrehajtás eszközének kiválasztása már eleve hibás volt. A jegyző az elhúzódó eljárásával a jogbiztonság elvével összefüggésben és ezzel a tulajdonhoz fűződő alkotmányos joggal kapcsolatban visszásságot okozott. Ugyanakkor az Obtv 21. § (1) bekezdése alapján rövidúton (telefonon) történt kezdeményezésemre a jegyző a mulasztását pótolta, és ezzel az eljárással az okozott visszásságot megszűntette. Ezért a konkrét panasz kapcsán az ügyben ajánlást nem teszek.
	B.)  A Vízművek eljárását sérelmező panasszal kapcsolatban a kapott tájékoztatások és a rendelkezésre álló iratok alapján az alábbiakat állapítottam meg:
Az engedély nélküli építkezés előtti időszakban elfogyasztott vízmennyiség után a panaszos a díjat kifizette. Amikor 1999-ben bejelentette, hogy a vízbekötésről szabálytalanul leágaztatták engedélye nélkül a vizet, a Vízművek felszólítására azt leköttette. Kérte egyben a panaszos a  vízszolgáltatás megszűntetését, miután előadása szerint az ingatlana használhatatlanná vált a más által végzett építkezés miatt, ezért vizet sem fogyaszthatott. Jelen esetben a rendelkezésre álló adatokból megállapítható, hogy az ingatlanhoz vezető vízbekötés fogyasztómérője nincs a panaszos nevén. Így érvényes, hogy a panaszos és a Vízművek között nincs érvényes szolgáltatási szerződés. A Vízművek a panaszos időközben elhúnyt édesanyjával kötött annak idején szerződést. A panaszos 1996-ig az átírás (új fogyasztói szerződés megkötésének) elmulasztása ellenére fizette az általa fogyasztott ivóvíz díját, majd figyelemmel arra, hogy az idő óta nem tudja használni az ingatlanát, így vízfogyasztása sem merült fel, számlát nem fizetett. A Vízművek arról tájékoztatott, hogy a szolgáltatási szerződés megújítása érdekében megküldte a fogyasztó részére a szerződési ajánlatát, azonban arra senki sem reagált. A Vízművek vezetője tájékoztatásában arra hivatkozott, hogy névazonosság alapján a panaszost tekinti fogyasztónak. Ezen állásponttal nem tudok egyetérteni. A 25. § (2) bekezdése kötelezettségként előírja, hogy a szolgáltató e rendelet hatálybalépését követően a közműves ivóvíz- vagy szennyvízelvezetés szolgáltatás igénybevételére írásban köt szerződést a) az ivóvíz-szolgáltatásra; aa) az ingatlanon a bekötési vízmérő szerinti fogyasztóval. A már folyamatosan teljesített szolgáltatásokra a szerződés írásban való megkötését a szolgáltató kezdeményezi. A szerződésben a szerződési ajánlat megküldésének időpontjában teljesített szolgáltatástól csak mindkét szerződő fél egyetértése esetén lehet eltérni. A szerződési ajánlatot a szolgáltatónak 1999. május 5-éig kellett megtennie. A Szolgáltató nem tisztázta eljárása során, hogy van -e érvényes szolgáltatási szerződése panaszossal, annak ellenére, hogy a panaszos 1999-ben kérte a vízszolgáltatás megszűntetését. A vízművek mulasztását nem menti az a tény, hogy a panaszos a vízfogyasztás utáni dífizetéssel megvalósuló ráutaló magatartásával mintegy elismerte jogutódlását. A vonatkozó Korm. rend. előírja, hogy a szolgáltatásért a fogyasztónak külön jogszabály szerinti díjat kell fizetnie. A fogyasztó a számla kézhezvételétől számított 15 napon belül kifogással élhet a szolgáltatónál, amelynek a számla kiegyenlítésére vonatkozó kötelezettségre azonban nincsen halasztó hatálya. A panaszos többször bejelentette a szolgáltatónál, hogy nem fogyaszt vizet, az ingatlanát nem is használja (hiszen nem tud ott lakni), ennek ellenére évek óta nem történt érdemi intézkedés.
A Vízművek csak többszöri megkeresésemet követően kezdte meg a tényállás tisztázását és kért adatot, illetve kérte a szükséges intézkedés megtételét a jegyzőtől. A Korm. rend.  7. § (2) bekezdése alapján a szolgáltató ellenőrzésekor a házi és a csatlakozó víziközmű hálózaton észlelt hibák kijavításáról, illetve az előírásoktól eltérő víziközmű használat megszüntetéséről a fogyasztó köteles gondoskodni. Ha ezeknek a szolgáltató felhívására határidőn belül nem tesz eleget, a teljesítésre a település jegyzője ad ki kötelezést. Egy ilyen ellenőrzés során a szolgáltató a panaszost már felhívta a vízhálózat szabályossá tételére, ezt az iratok tanúsága szerint a panaszos el is végezte. A vízhasználó azonban újra kialakította  szabálytalanul a bekötővezetékről az általa használt lakrészig a vízvezetéket a szolgáltató és a tulajdonos hozzájárulása nélkül. A  jogszabály lehetőséget ad az ingatlanon belül a mellékvízmérővel elkülönített vízhasználatra. Ebben az esetben az elkülönített vízhasználó a szolgáltatóval mellékszolgáltatási szerződést köthet. Tudomásom szerint a vízfogyasztó ilyen kérelmet a szolgáltatóhoz nem nyújtott be. A szolgáltató nem tagadhatja meg a szerződés megkötését, ha az elkülönített vízhasználó a rendeletben meghatározott feltételeknek eleget tesz. A mellékszolgáltatási szerződés létrejöttének előfeltétele a bekötési vízmérő szerinti fogyasztó, valamint azt követően a szolgáltató előzetes hozzájárulása. A bekötési vízmérő szerinti fogyasztó a hozzájárulást csak az épületgépészeti rendszerének a beépítés miatt szükségessé váló jelentős költségű átalakítása esetén tagadhatja meg.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Vízművek nem tett eleget a Korm. rendeletben előírtaknak, nem kötött közüzemi szerződést a vízfogyasztóval. Eljárásom ideje alatt sem tisztázta, kit kell tekinteni fogyasztónak, kivel köteles a szerződést megkötni. A szerződés megkötésénél figyelemmel kell lennie a Vízműveknek, hogy az ingatlanon álló lakóépület engedély nélküli bővítményrészét jogerős és végrehajtható közigazgatási határozat alapján le kell bontani és a bíróságon az ingatlan egy részével kapcsolatban a tulajdonjogra vonatkozóan per van folyamatban.
Megjegyzem, hogy az elfogyasztott vízmennyiség díját meg kell fizetni. Amennyiben a panaszos számára számlázta ki azt a szolgáltató, úgy neki kell a már hivatkozott jogszabályi előírás szerint kifogással élni és annak eredménytelensége esetén bírói úton érvényesítheti álláspontját. Természetesen a Vízműveknek is  meg kell kísérelnie a gondos gazda elvét alapul véve kintlévőségeinek behajtását, és az általa indított eljárásban is tisztázható, ki köteles megfizetni az elfogyasztott víz díját.
	A mulasztásban megnyilvánuló visszásság megszűntetése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a Fővárosi Vízművek igazgatóját, hogy vonatkozó jogszabály szerint kössön szolgáltatási szerződést a jogosulttal a jelentésben ismertetett építésügyi hatósági eljárás figyelembe vételével. 
	Felkérem továbbá, hogy a kezdeményezéssel kapcsolatban kialakított álláspontjáról, illetőleg tett intézkedéséről 30 napon belül tájékoztasson.

Budapest, 2001. október 19.

Lenkovics Barnabás