OBH 4079/1999., 5879/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása
	A panaszosok beadványaikban a leányfalui Református Szeretetotthon által nyújtott ellátást kifogásolták. Sérelmezték a betegekkel való bánásmódot, az ápolási-gondozási tevékenységet, a szükséges gyógyszerekkel való ellátottság hiányát, az étel mennyiségét és minőségét, valamint a folyamatos fűtés hiányát.
Az ügyben a vizsgálatot 1999. október 1-jén megindítottam.
	A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, és az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdésére, továbbá az akkor hatályban lévő, a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről szóló 161/1996. (XI. 7.) Korm. rendeletben biztosított ellenőrzési jogkörére hivatkozva felkértem, ellenőrizze, hogy a fenntartó a szociális intézményt a működési engedélyben, valamint az azóta szintén hatályon kívül helyezett, a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I. 30.) NM rendeletben foglaltaknak megfelelően működteti-e.
	Jelentésem a közigazgatási hivatal korábbi, 1999. márciusában végzett ellenőrzésének ténymegállapításain, munkatársaim 2000. február 23-án végrehajtott helyszíni vizsgálatán, valamint a közigazgatási hivatal 2000. március 2-án végzett célellenőrzésén tapasztaltakon alapul.

A vizsgálat megállapításai
	Az intézmény - amely 1969-ben történt létesítésétől kezdődően időseket ápoló-gondozó otthonként működik - alapítója és fenntartója a Magyarországi Református Egyház  Zsinata. Az otthonnak a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal 1997. október 27-én kelt határozatában - 55 férőhelyes idősek otthona ellátási formára - határozatlan időre szóló működési engedélyt adott. A vizsgálatok idején az előírt létszámhatárnak megfelelően az otthonban 55 személyt ápoltak.
	A vizsgálat időpontjában az otthonban a dolgozók létszáma 8 volt, közülük négyen az előírt szakképzettséggel rendelkeznek, illetve három dolgozó esetében a feladatellátáshoz szükséges végzettség megszerzése folyamatban van. Az otthonban mentálhigiénés szakembert nem foglalkoztatnak. A közigazgatási hivatal részéről eljáró szakemberek véleményével egyetértve, álláspontom szerint önmagában a hit, és az intézetet vezető lelkipásztor által nyújtott lelki gondozás nem "válthatja ki" a mentálhigiénés szakember alkalmazásának szükségességét. A vizsgálat megállapítása szerint a jogszabályban előírt és a megfelelő szakképzettséggel rendelkező mentálhigiénés szakember intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot okoz.
	Az intézményi térítési díjat a fenntartó 2000. évben  havi 57.594.- forintban határozta meg. A személyi térítési díj az ellátást igénybe vevő mindenkori nyugdíjának 80 %-a. Az intézmény a  gondozottak után kapott állami normatívából, a személyi térítési díjakból, adományokból gazdálkodik, egyéb vállalkozási tevékenységet nem folytat.
	A kapott tájékoztatás szerint az otthon a jogszabályban meghatározott előgondozást nem végez. A beutalt csak már mint lakó ismerkedhet meg az otthonnal, leendő társaival, jogaival és lehetőségeivel. Megjegyezni kívánom, hogy időközben hatályba lépett személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevételéről szóló 9/1999. (XI. 24.) SzCsM rendelet egyrészről továbbra is kötelezővé teszi a szociális intézményi elhelyezést megelőző előgondozási kötelezettséget, másrészről részletesen kifejti annak tartalmi követelményeit. Az előgondozás részeként az intézmény vezetője által kijelölt személy felveszi a kapcsolatot a beutalttal, valamint - ha a beutalt más személyes gondoskodási formában részesül - a személyes gondoskodást nyújtó szervezet vezetőjével. Csak az előgondozás során ismerhetők meg a leendő gondozott családi körülményei, életvitele, társas kapcsolatai. Az előgondozás során lehet feltárni, hogy milyen elvárásai vannak az otthonnal kapcsolatban. Az intézet választ kaphat arra, hogy mi a bekerülés oka, akar-e a leendő gondozott valahova rendszeresen eljárni, mit szeretne magával hozni az intézetbe, milyen szobatársakat szeretne, milyen típusú programokat szeret, vannak-e félelmei, élt-e valaha közösségben. Felmérhetik a gondozott önellátási képességét is, azt, hogy tud-e egyedül étkezni, öltözködni, tisztálkodni, járni, felállni, kommunikálni, vagy mindehhez segítséget igényel. Ezen kívül egészségi állapotát, a különböző egészségügyi problémáit is megbeszélhetik az arra illetékessel. A vizsgálat megállapítása szerint az előgondozási kötelezettség intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.
	Az otthon központi, háromszintes épületében egy illetve kétágyas szobákban élnek az otthon lakói. Emeletenként egy fürdőszoba található, amelyek előterében egy-egy férfi illetve női WC helyiséget alakítottak ki. A vizsgálat megállapítása szerint ezen helyiségek igen rossz műszaki állapotban vannak. A fürdőszobákban csak egy kád fér el, amelyet járókerettel vagy kerekesszékkel nem lehet megközelíteni. Amennyiben a gondozott fürdése során az ápolószemélyzet segítségére szorul, akkor a nővér csak úgy fér el a fürdőszobában, ha nyitva hagyja annak ajtaját. Tekintettel arra, hogy a fürdőszobák a WC-k előteréből nyílnak rendszeresen sérül az idős emberek szeméremérzete, emberi méltósághoz való joga.
	A folyosók, szobák burkolata linóleum, színűk, állapotuk attól függően változik, hogy melyiket mikor cserélték. A szobák berendezése, bútorzata elhasználódott. A gondozottaknak legfeljebb egy-két kisebb bútordarab elhelyezésére van lehetősége, mert több nem fér el a szobában.
	Az épület tetőszigetelése rossz, teljes felújításra szorul. A megfelelő szigetelés hiánya miatt a legfelső emeleten valamennyi szobában, de a lapos tető toldalékában elhelyezett étkezőben, annak előterében, és a tálalókonyhában egyaránt mállik a plafon.
Az otthon lakószobáinak fűtése gázkazánok üzemben tartásával történik. A panaszokban szereplő elégtelen fűtés az épület jellegéből és a szigetelés elégtelen állapotából fakad. A mára elavult technikával készült és beépített nagyméretű, fémkeretes ablakok annak ellenére huzatosak, hogy azokat a tavalyi évben újraszigetelték. Ezzel, valamint a tető szigetelésének hiányosságaival magyarázható, hogy az épületben a fűtési időszakban mért hőmérséklet  nem haladja meg a 20 C0 fokot. A vizsgálat megállapítása szerint a téli időszakban gyakori fűtési elégtelenség az otthon gondozottainak a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	A panaszosok beadványaikban egyaránt kifogásolták az étel mennyiségét és minőségét. Munkatársaimnak az otthon lakóival folytatott személyes beszélgetései, a célellenőrzésre felkért közigazgatási hivatal munkatársai által végzett interjúk, valamint az áttanulmányozott élelmezési dokumentáció alapján megállapítottam, hogy a panasz nem alapos. A panaszosokon kívül valamennyi megkérdezett megfelelőnek találta az otthon élelmezési gyakorlatát. A szúrópróbaszerűen ellenőrzött étlapokon pedig szinte valamennyi nap szerepelt gyümölcs vagy salátaféle. A többletvitamin szükségletet az ebédidőben felszolgált Plussz pezsgőtablettával is igyekeznek fedezni.
	A vizsgálat megállapítása szerint az otthonban sem orvosi szoba, sem egészségügyi elkülönítő nincs. Orvosi szoba hiányában a nővérszobában folyik valamennyi orvosi-egészségügyi (rendelés, gyógyszerelés, nyilvántartás) tevékenység. A vizsgálat idején hatályban volt 2/1994 (I.30) NM. rendelet 42. § (2) bekezdésének e) pontja szerint a bentlakásos intézményben biztosítani kellett az egészségügyi gondozás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba) szolgáló helyiségeket. Ez a kötelezettség az új, 1/2000. (I.7.) SzCsM rendelet előírásai értelmében továbbra is fennáll. Egy minden igényt kielégítő orvosi szoba léte vagy nem léte nem annak elnevezésének kérdése. Álláspontom szerint a hivatkozott jogszabály által megkövetelt általános orvosi jelenlét, az intézet biztosította egyetlen vegyes használatú helyiségben - amely egyben a vizsgáló, az orvosi szoba, az ügyeleti szoba, és a nővérszoba is - nem megoldható. A vizsgálat megállapítása szerint az orvosi szoba és az egészségügyi elkülönítő  kialakításának hiánya az otthon gondozottainak a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	A vizsgálat időpontjában a község két háziorvosa látta el a szükséges orvosi teendőket. A kapott tájékoztatás szerint az orvosi jelenlétet minden nap biztosítják. A pontos rendelési időt az otthon lakói annak ellenére ismerték, hogy az erről tájékoztató hirdetmény az intézet területén nem volt kifüggesztve.
	A gyógyszer- és gyógyászati segédeszköz ellátással összefüggésben megkérdezettek közül csak a Hivatalomhoz forduló egyik panaszos emelt kifogást. Panasza abból adódik, hogy a "rák ellen az emberért, a holnapért" alapítvány orvosa által kiadott kiegészítő terápiás javaslat szerint többféle gyógyszerre, ásványi anyagra, antioxidánsokra, egyéb táplálék-kiegészítőkre lenne szüksége. A panaszos úgy érzi, hogy az intézeti orvos szaktudása nem megfelelő, ezért nem írja fel neki a listán szereplő gyógyhatású készítményeket. Az egyéni gyógyszernyilvántartó lap tanúsága szerint azonban megkapja az állapota indokolta, hatásukban megegyező, esetenként olcsóbban beszerezhető gyógyszereket. Álláspontom szerint a személyes gondoskodást nyújtó intézményekben gondozott személyek egészségügyi ellátását is magába foglaló teljes ellátás fogalomkörébe az orvos által előírt gyógyszerek folyamatos biztosítása tartozik. Ezért a panaszos által kifogásolt intézeti gyakorlat csak akkor és annyiban lenne elfogadható, ha a kifogásolt hiány alapvető, életfontosságú gyógyszerek vonatkozásában állna elő, ellenkező esetben a kialakított gyakorlat a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő alkotmányos jogával összefüggésben nem okoz visszásságot.
	Az alapvető gyógyászati segédeszközöket, gyógyszereket, továbbá az inkontinencia betéteket az otthon biztosítja, azokért a lakóknak nem kell fizetniük. Az ápolók hangnemét magatartását a megkérdezettek a panaszosok kivételével megfelelőnek minősítették. A panaszosok szerint azonban a "jók elmentek".
	Büntetést az otthon az "alkoholos" állapotban visszatérőkkel szemben alkalmaz. A kifogásolt magatartás szankciója a házirend 7. pontja alapján alkalmazható  kimenőmegvonás. Amint azt már a korábbi, az időskorúakat, illetve a fogyatékosokat ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogai érvényesülésének helyzetét feltárni szándékozó átfogó vizsgálataimat lezáró jelentéseimben is rögzítettem, az 1993. évi III. tv. szerint a jogosult távozása csak akkor tagadható meg, ha a jogosult kezelőorvosának szakvéleménye - a jogosult önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapota miatt - az eltávozást nem javasolja. Az otthonnak az a gyakorlata, amely szerint a kimenőmegvonást büntetésként alkalmazzák, a gondozottak szabad mozgáshoz, a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő alkotmányos jogaival kapcsolatban okoz  visszásságot.
	A rendelkezésemre bocsátott intézeti házirend az érték és vagyonmegőrzés témakörében arról, hogy milyen esetekben szükséges a készpénzt - pénzintézetben - betét formájában megőrizni. A vizsgálat megállapítása szerint a kifogásolt tárgykör szabályozásának hiánya a tulajdonhoz fűződő, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal, továbbá  - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvével összefüggésben okoznak visszásságot.
	Az otthon lakóinak élete a vizsgálat megállapítása szerint egyhangú. A napi kétszeri áhítaton, bibliaórán, énekórán valamint a vasárnapi istentiszteleten kívüli egyéb, közösségi rendezvény csak alkalmanként színesíti a hétköznapokat. Ez egyrészt a szakszerű foglalkoztatás hiányából, másrészt a lakók "érdektelenségéből" fakad. Havonta egy alkalommal tartanak azok részére, akiknek az adott hónapban van a születésnapjuk, ünnepséget. Ilyenkor cukrászsüteményt vásárolnak mindenkinek és az ünnepeltek tányérja mellé gyertyát helyeznek.
	Az otthon érdekképviseleti fóruma formailag - a házirend is tartalmaz utalást az intézet Érdekképviseleti Bizottságra - létezik, gyakorlatilag azonban nem működik. Az érdekképviseleti fórum működésének hiánya - figyelemmel a gondozottak, hozzátartozóik, valamint az intézmény dolgozóinak törvényes érdekeire is - a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben okoz visszásságot.

Ajánlások, kezdeményezések
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20. §. (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Magyarországi Református Egyház Zsinata által fenntartott leányfalui Református Szeretetotthonának működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében azt ajánlom, hogy a fenntartó gondoskodjon
•	az egészségügyi feladatok ellátásához minimálisan szükséges intézeti szakápolói létszám biztosításáról,
•	az intézmény megfelelő szigetelésének biztosításáról,
•	az otthon érdekképviseleti fórumának jogszabályoknak megfelelő működtetéséről.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. §. (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben a leányfalui Református Szeretetotthon működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében az intézmény igazgatójánál kezdeményezem, hogy gondoskodjon
•	a jogszabályban előírt egészségügyi elkülönítő és orvosi szoba kialakításáról, és  rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
•	az eseti orvosi szakvélemény hiányában, büntetésként alkalmazott kimenőmegvonás  gyakorlatának megszűntetéséről,
•	a hatályos jogszabályi előírásoknak maradéktalanul megfelelő házirendről.

Budapest, 2000. május 12.

Gönczöl Katalin