OBH 4053/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kertész Éva

Az Alkotmány 70/E. §. (1) bekezdésében deklarált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot a nyugdíjbiztosító  döntése, ha a panaszos nyugdíjemelés iránti igényét a törvényes keretek között elutasította. 

A panaszos 1939-ben született, 1986 óta rokkantnyugdíjas. 1995. október 1-jétől a III. csoportból a II. csoportú rokkantsági kategóriába került. Ekkor a fentieknek megfelelően külön öt százalékkal megemelték nyugdíjának összegét. 1996. januárjában a rendes évi emelés a megemelt összeggel együttesen történt. 

Panaszos 54 mellékletből (!) álló beadványában ismerteti betegségeit, azt, hogy közgyógyellátási igazolványt kap. A közgyógyellátási igazolványra fel nem írható gyógyszerek nagyon megterhelik ellátását panasza szerint. 

1999. április 12-én kérelemmel fordult a nyugdíjbiztosítóhoz méltányossági nyugdíjemelés igénylésével. Az elutasítás indoka: nyugellátásának összege magasabb a méltányossági nyugdíjemelést engedélyező összeghatárnál. 

Az 1997. évi LXXXI. törvény 95. §. (2) bekezdése  szerint: A kizárólag mérlegelési jogkörben, a méltányossági alapon történő nyugellátás megállapításának engedélyezésére irányuló kérelem tárgyában hozott intézkedéssel, illetőleg határozattal szemben jogorvoslattal élni nem lehet. 

Méltányossági nyugdíjemelés engedélyezhető, ha a folyósított ellátás összege (ide értve a nem társadalombiztosítási ellátás, az egyes személyes szabadságot korlátozó intézkedésekkel, valamint a semmissé nyilvánított elítéléssel összefüggésben járó emelés és az 1991. évi XII. törvény alapján megszüntetett nyugdíj-kiegészítés helyébe lépő pótlék, valamint az özvegyi nyugdíj összegét is), és a rendszeres egyéb jövedelem együttes havi összege a kérelem elbírálásakor érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének kétszeresét nem haladja meg. 

A beadványt tevő panaszát feltehetőleg az Alkotmány 70/E. §-ára alapozta. 

Mivel a szociális biztonsághoz való jog tartalmának a jogalkotó által történő meghatározása az ország teherbíró képességétől függ, a törvényben írtaknál több ellátásra senkinek nincs alanyi joga. 

A törvényalkotó által előírt feltételek szerint megfogalmazott társadalombiztosítási határozat vizsgálatakor alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg. 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa hatásköréről szóló 1993. évi LIX. törvény 19. §. (1) bekezdésében foglaltak alapján erről a panaszost e jelentés megküldésével értesítem. 

Budapest, 1999. október 25.

Dr. Polt Péter