OBH 3982/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Nagy Erzsébet

Az Alkotmány 13 §-ában deklarált tulajdonhoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot az eljáró közigazgatási szerv, ha nem értékeli birtokháborító magatartásként azt, hogy a társasház közös udvarán az egyik társtulajdonos a saját lakása előtti, de közös tulajdonban lévő járdaszakaszon virágládákat helyezett el.

A panaszos birtokvédelmi ügyében sérelmezte Gyöngyös Város Polgármesteri Hivatalától kézhez vett 5/12574/1999. számú döntést, mellyel az egyik társtulajdonos ellen benyújtott birtokvédelmi kérelmét - az önkormányzat jegyzője megbízásából eljáró Közigazgatási és Szociális Igazgatóság - elutasította.
A birtokvédelmet kérő, az elutasító döntés jogszerűtlenségére és megalapozatlanságára hivatkozással kért ügyében vizsgálatot.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az ügyben lefolytatott vizsgálata során megállapította hogy a panaszos hat lakásos társasházban lakik. Birtokvédelmet az egyik társtulajdonos ellen kért, aki virágládákat helyezett el a saját lakása előtti, de a társasház közös tulajdonát képező járdaszakaszon. A panaszos szerint, ezáltal ő akadályoztatva van a garázsa és a padlásfeljáró megközelítésében.
A vizsgálat megállapította, hogy az eljáró hatóság az ügyben tartott helyszínelés során tényként rögzítette, hogy mind a garázs, mind pedig a padlásfeljáró a kérelmező által      - minimális kerülővel - megközelíthető, így a virágládák kihelyezését nem minősítette birtokháborító magatartásnak. A helyszínen tapasztaltakon túl, a közigazgatási szerv azt is figyelembe vette, hogy a társasház közgyűlése 1/1999. számú határozatával hozzájárult a birtokvédelmi ügyben vita tárgyát képező virágládáknak a kihelyezéséhez a közös tulajdonban lévő járdaszakaszra.
A panaszos sem a közgyűlés idevonatkozó határozata, sem pedig a birtokvédelmi kérelmét elutasító döntés ellen nem fordult - a jogorvoslati kérelem elbírálására hatáskörrel rendelkező - bírósághoz. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese által lefolytatott vizsgálat tárgyát az képezte, hogy az eljárás megfelelt-e a hatályos jogszabályoknak, illetve az eljáró hatóság túllépte-e a bizonyítékok mérlegelésére vonatkozó jogköre alkotmányos határait, de nincs hatásköre arra, hogy a hatósági eljárás során beszerzett bizonyítékokat mérlegelje, az az eljáró hatóság feladata.
Az ennek megfelelően vizsgálat alá vont hatósági eljárás alapján - amely a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény  188-192. §-ai alapján, a birtokvédelmi kérelmet elutasította - az országgyűlési biztos általános helyettese nem állapított meg visszásságot az Alkotmány 13. §-ában deklarált, a birtokláshoz való jogot is magába foglaló, tulajdonhoz való joggal összefüggésben, mivel az eljárást a hatályos jogszabályok szerint, a tényállás kellő tisztázása mellett folytatta le a hatóság és az nem eredményezett a tulajdonhoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot.

Mindezekre tekintettel az érintettek - a panasznak az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19. § (2) bekezdése alapján történt elutasításról - a  jelentés egy példányának megküldésével értesülnek.

Budapest, 2000. március 1.

Dr. Polt Péter