OBH 3971/1999., 3972/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László, dr. Németh Andrea	

Az eljárás megindulása:
	A napilapok (Népszabadság 1999.08.24., Blikk 1999.08.24.) és több TV csatorna hírt adott arról, hogy a miskolci Közös Sors Közhasznú Egyesület magán szociális otthonában egy bejelentés alapján ellenőrzést tartott az állami népegészségügyi szolgálat. Az otthonban gondozott időskorú ápoltakat ellátatlanul találták, az otthon vezetője a gondozásra beszedett pénzösszeggel együtt eltűnt, állítólag külföldre utazott. 
	Az ügyben, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésére tekintettel, hivatalból vizsgálatot rendeltem el. 

Érintett alkotmányos jog:
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

Alkalmazott jogszabályok: 
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
57. § (2) A személyes gondoskodás keretébe tartozó szakosított ellátást nyújtanak
b) az ápolást-gondozást nyújtó intézmények;
58. § (1) A helyi önkormányzatok, valamint az önkormányzatokkal szerződéses jogviszony alapján önkormányzati feladatokat ellátó természetes és jogi személyek a személyes gondoskodást az e törvényben, valamint külön jogszabályban a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekre meghatározott feltételek szerint biztosítják.
(2) Ha e törvény másként nem rendelkezik, az (1) bekezdésben foglaltak az irányadók a személyes gondoskodást nyújtó, normatív állami hozzájárulást igénybe vevő szociális vállalkozásokra és nem állami szervekre is (a továbbiakban: nem állami szervek).
132. § (2) Felhatalmazást kap a szociális és családügyi miniszter, hogy rendeletben szabályozza
d) az államigazgatási feladatokat végző szociális hatáskört gyakorló szervek, valamint a személyes gondoskodást nyújtó intézmények működése ellenőrzésének szabályait;

1997. évi CLVI. törvény a közhasznú szervezetekről
A közhasznú szervezetek felügyelete
21. § A közhasznú szervezetek feletti adóellenőrzést a közhasznú szervezet székhelye szerint illetékes adóhatóság, a költségvetési támogatás felhasználásának ellenőrzését az Állami Számvevőszék, a törvényességi felügyeletet pedig - a közhasznú működés tekintetében - a reá irányadó szabályok szerint az ügyészség látja el.
23. § Az ügyész a közhasznúsági nyilvántartásba vételre illetékes bíróságnál indítványozhatja a közhasznú jogállás törlését, illetőleg az alacsonyabb közhasznúsági fokozatba történő átsorolást, ha a közhasznú szervezet működése és vagyonfelhasználása az e törvényben, a létesítő okiratban vagy az ennek alapján készített belső szabályzatokban foglalt rendelkezéseknek nem felel meg, és ezen a szervezet az ügyészi felhívás után sem változtat.

1972. évi V. törvény a Magyar Köztársaság ügyészségéről
2. § Az ügyész kellő időben köteles megtenni a törvényben meghatározott intézkedéseket, ha a Magyar Köztársaság törvényeit bármilyen módon megsértik és a törvénysértés megszüntetésére hivatott szerv az Alkotmányban, törvényben és más jogszabályban vagy az állami irányítás egyéb jogi eszközében meghatározott kötelezettsége ellenére a szükséges intézkedést nem teszi meg, illetőleg, ha a törvénysértésből eredő jogsérelem elhárítása érdekében azonnali ügyészi intézkedésre van szükség.

13/1994. (ÜK. 12.) LÜ utasítás az ügyészi törvényességi felügyeletről
25. § Az ügyész a törvényességi felügyelet körében a következő intézkedéseket teheti:
a) óvás;
b) felszólalás;
c) figyelmeztetés;
d) szabálysértési, illetőleg rendészeti ügyekben utasítás a pénzbírságot helyettesítő elzárás végrehajtására, illetőleg az elkövető szabadon bocsátására, vagy a fogva tartás körülményeire nézve;
e) büntető, fegyelmi, szabálysértési, és kártérítési eljárás kezdeményezése;
f) jogszabály kibocsátásának módosításának vagy hatályon kívül helyezésének kezdeményezése;
g) állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadásának kezdeményezése;
h) jelzés (szignalizáció);
i) külön jogszabályban meghatározott egyéb intézkedések.

161/1996. (XI. 7.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről
A szociális intézmény működésének engedélyezése
3. § (1) A szociális intézmény működése engedélyhez kötött.
4. § (1) A szociális intézmény működési engedélyének kiadásáról
a) alapellátást és nappali ellátást nyújtó szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: jegyző),
b) az a) pontban nem szereplő szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes megyei, fővárosi közigazgatási hivatal (a továbbiakban: Hivatal) vezetője
[az a) és b) pontban foglalt engedélyező szervek a továbbiakban együtt: működést engedélyező szerv] dönt.
8. § Ha a működést engedélyező szerv engedély nélkül működő szociális intézményről szerez tudomást, felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy 30 napon belül kérelmezze az intézmény engedélyezését. Amennyiben az intézmény fenntartója a felszólításnak határidőben nem tesz eleget, az intézményt a működés engedélyezésére jogosult szerv bezáratja.

Megállapított tényállás:   
	A miskolci székhelyű Közös Sors Rokkantnyugdíjasok és Hátrányos Helyzetűek Közhasznú Egyesületet (korábban Közös Sors Rokkantnyugdíjasok Egyesülete) a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Bíróság 1996. március 22-én jegyezte be a bírósági nyilvántartásba Pk.62.061/1996/2. számon. A 12 tagú egyesület elnöke V.S.-né miskolci lakos lett. Az egyesület a rászoruló, rokkant, idős emberek segítését, érdekképviseleti tevékenység ellátását tűzte ki célul. V.S.-nén kívül két tisztségviselőjük volt - egy pénztáros és egy alelnök - de a tényleges irányítást minden ellenőrzés nélkül, egyedül V.S.-né végezte. 
	Az egyesület 1996. novemberében 5,7 millió forint értékű új ruhaneműt kapott a budapesti Szent István Szeretet és Egészségügyi Alapítványtól, a rászorultak közötti szétosztás céljából. V.S.-né a ruhanemű egy részét barátai és ismerősei körében osztotta szét, az átvételi listákon valótlan adatokat tüntetett fel. A saját maga által készített nyilvántartáshoz képest kb. 3,8 millió forint értékű ruhaneművel sajátjaként rendelkezett. 
	A Miskolci Városi Ügyészség 1997-ben munkatervi vizsgálat keretében ellenőrizte az egyesület tevékenységét. A tapasztalt hiányosságok, jogszabálysértő mulasztások miatt óvást, felszólalást és jelzést nyújtott be, a ruhanemű adomány kezelésével kapcsolatban jelentős értékre elkövetett sikkasztás és egyéb bűncselekmények alapos gyanúja miatt nyomozást rendelt el V.S.-né ellen. A nyomozást a Miskolci Rendőrkapitányság végezte, melynek eredményeként a városi ügyészség 1998. április 29-én vádiratot nyújtott be a Miskolci Városi Bírósághoz. Az egyesület V.S.-nét a büntetőeljárás ellenére nem váltotta le tisztségéből. Az ügyben ítélet még nem született. 	
	Miskolc Megyei Jogú Város Közgyűlése 1997. április 24-én kelt határozatával ingyenes ingatlanhasználati jogot  biztosított az egyesület részére Miskolcon, a Baross Gábor u. 13-15. számú ingatlanban. A használati szerződést 1998. június 30-án kötötték meg a Miskolci Ingatlangazdálkodó Részvénytársasággal. 
	Az egyesület az alapszabályának módosítása után kérelmet adott be a megyei bírósághoz, amely 1998. július 14-én, Pk.62061/96/9. sz. végzésével, a kérelemnek megfelelően kiemelten közhasznú szervezetté nyilvánította. A módosított alapszabályban célként fogalmazták meg egy bentlakásos szociális otthon üzemeltetését, nappali ellátást, kedvezményes étkeztetést, ingyenes jogsegélyszolgálatot, munkanélküliek szociális foglalkoztatását.
	1998. szeptember 7-én az egyesület elnöke az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat engedélyét kérte egy 18 személy elhelyezésére tervezett, bentlakásos szociális otthon létrehozásához. Az ÁNTSZ 1998. október 5-én közegészségügyi szakvéleményt készített, amelyben kivitelezési módosításokat javasolt és felhívta a figyelmet az engedélyezéshez szükséges egyéb feladatokra. 
	1998. október 12-én az ÁNTSZ miskolci intézeténél bejelentést tett K.O.-né miskolci lakos. Bejelentése szerint az egyesület engedély nélkül megkezdte egy szociális otthon működtetését. Három idős gondozottjuk van, de az ápolási feltételek nincsenek biztosítva. Másnap, október 13-án közegészségügyi ellenőrzést tartottak az otthonban, ahol két gondozottat találtak. Egyiküket a Kazincbarcikai Ápolási Otthon adta ki október 1-én, a másik beteget augusztus 12-én a Máltai Kht. adta át.
	Az ÁNTSZ még az ellenőrzés napján határozatot hozott (Ánv-2202-4/1998.), amelyben az otthon működtetését és kihordásos étkezési tevékenységét - fellebezésre tekintet nélkül - azonnali hatállyal felfüggesztette. A határozatban megállapították, hogy az otthon számára biztosított épületrész átalakítása még nem fejeződött be, az üzemeltetéshez szükséges szakhatósági vélemények nem készültek el, működési engedélyük nincs, ennek ellenére 1998. augusztus 12-től ténylegesen szociális otthoni tevékenységet és kihordásos étkezési tevékenységet végeznek. Működésük az ott ápoltak és az ott étkezők egészségét súlyosan veszélyezteti. 
	Kötelezték V.S.-né elnököt, hogy az otthonba felvett gondozottak elhelyezéséről - a hozzátartozók egyetértésével - 24 órán belül gondoskodjon és a határozat végrehajtását hiteltérdemlően igazolja. A városi tisztifőorvos V.S.-nét a 17/1968.(IV.14.) Korm. rendelet 70. és 72. §-ában meghatározott élelmezésegészségügyi és közegészségügyi szabálysértés miatt, szabálysértési tárgyalás mellőzésével 30 ezer forint pénzbírsággal sújtotta (Ánv-2202-3/1998.). A határozatokról értesítették az egyesületet, a Közigazgatási Hivatalt, a Polgármesteri Hivatal Szociális Osztályát, a Megyei Bíróságot, és az Adó és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatalt.
	A városi tisztifőorvos két nap múlva - október 15-én - a helyszínen ellenőrizte a határozat végrehajtását. Az egyesület elnöke arról tájékoztatta, hogy a közétkeztetést megszüntette, egyik gondozottjukat aznap reggel helyezték el a Semmelweis Kórház belgyógyászati osztályán, a másik ápoltat délután szállítják a kórházba. 
	V.S.-né a működést felfüggesztő és szabálysértési határozatok ellen fellebbezéssel élt. Az otthon működésének felfüggesztését az ÁNTSZ Megyei Intézete - mint II. fokú hatóság - 1998. november 4-én helybenhagyta. A szabálysértési fellebbezés ügyében 1998. november 9-én tárgyalást tartottak és a kiszabott bírságot húszezer forintra mérsékelték.
	1998. november 11-én a Megyei Közigazgatási Hivatal az ÁNTSZ jelzése alapján helyszíni szemlét tartott az otthonban. A 161/1996.(XI.7.) Korm. rendelet 8. § alapján az egyesület elnökét felszólították arra, hogy 30 napon belül kérelmezze az intézmény engedélyezését, ellenkező esetben intézkednek az otthon bezárásáról.. 
	V.S.-né 1998. november 16-án ismét kérte az otthon működésének engedélyezését az ÁNTSZ-től. A november 19-én tartott bejárás során megállapították, hogy a korábban észrevételezett átalakítási munkák befejeződtek. Jegyzőkönyvben felhívták V.S.-né figyelmét a működési engedély kiadásához szükséges további követelményekre. 1999. január 12-én az ÁNTSZ közegészségügyi szempontból hozzájárult az otthon működéséhez. 
	A Közigazgatási Hivatal a hozzá is beadott engedélykérelem alapján 1999. február 10-én helyszíni vizsgálatot tartott, észrevételeiket jegyzőkönyvben rögzítették és hiánypótlásra hívták fel az egyesület vezetőjét.
	1999. február 25-én az egyesület egyik alapító tagja - H.B. - bejelentést tett az ÁNTSZ-nél, hogy a működési engedély hiánya ellenére az otthonba ismét betegeket vettek fel. Bejelentése szerint a gondozottak ápolása hiányos, nincs elég ágynemű, pelenka, gyógyszer és takarítószer. Az étkeztetésnél visszaélések történtek, az étkezési létszámnál kevesebb adagot felezéssel, negyedeléssel osztják el a gondozottak között. A bejelentő ügyészségi felügyeleti vizsgálat indítását is kezdeményezte, erről a Közigazgatási Hivatalt tájékoztatta.
	Az ÁNTSZ, az 1999. március 2-án tartott helyszíni szemle során megállapította, hogy az otthon február 1-én kezdte meg ismételt működését. Ekkor két beteget vettek fel. A szemle időpontjában összesen hat gondozottat találtak az otthonban. V.S.-né nyilatkozata szerint a teljes létszámot március 31-ig érik el, a gondozottakat folyamatosan veszik át a Máltai Szeretetszolgálattól és a kazincbarcikai kórházból. Az egyesület anyagi nehézségei miatt kénytelen engedély nélkül működtetni az otthont. A bejelentő által jelzett hiányosságok nagy része beigazolódott. Az ellenőrzést végzők nyomatékosan felhívták V.S.-né figyelmét arra, hogy a Közigazgatási Hivatal jogerős működési engedélye nélkül az egyesület gondozottakat nem fogadhat be. Felhívták, hogy 1999. április 15-ig mutassa be a működési engedélyt az ÁNTSZ-nél, ellenkező esetben ismét intézkednek a tevékenység felfüggesztésére.
	1999. március 16-án az ÁNTSZ utóellenőrzést tartott az otthonban. Megállapították, hogy az egyik gondozott időközben meghalt, így csak öt idős beteget ápolnak. Az áramszolgáltató  három nappal korábban díjtartozás miatt kikapcsolta az áramot, emiatt nem volt melegvíz, mosási lehetőség, a hűtőszekrények nem működtek. Az ételkihordást megrendelő szelvény szerint előző nap hat ebédet rendeltek, amelyből az öt gondozott, az elnöknő és a három fős személyzet ebédelt. Az ellenőrzés időpontjában V.S.-né nem tartózkodott az otthonban.
	Az ÁNTSZ ugyanezen a napon kelt Ánv-80-3/1999. sz. határozatával újra, azonnali hatállyal felfüggesztette az otthon működését és kötelezte az elnököt a gondozottak 24 órán belüli elhelyezésére, a határozat végrehajtásának igazolására. 1999. március 24-én ellenőrizték a határozat végrehajtását. Megállapították, hogy az otthonból a gondozottakat nem szállították el, áram továbbra sincs, gyertyával világítanak, a reggelire szánt tejet éjszaka a konyha kövén tartják hidegen. V.S.-né elmondása szerint a hozzátartozókkal felvette a kapcsolatot, akik meg vannak elégedve az otthon működésével, nem áll szándékukban elvinni idős rokonaikat. Mindenki jól érzi magát, az otthon kiürítésére határidőt nem vállalt.
	Az ÁNTSZ 1999. március 25-én kelt határozatával - március 16-i határozatának nem teljesítése miatt - V.S.-nét 100.000 forint pénzbírsággal sújtotta. A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal az otthon működési engedély kiadására irányuló kérelmét 1999. április 14-én, 7892-10/1999. számú határozatával elutasította. A határozat 1999. május 5-én jogerőre emelkedett.
	1999. május 31-én ismételt ellenőrzés során az ÁNTSZ megállapította, hogy V.S.-né nem tett eleget a kiürítési kötelezettségnek, sőt újabb beteget vett fel és másnap ismét várnak egy gondozottat. Június 17-én a korábbi létszámhoz képest négy új gondozott felvételét állapították meg. Egy 73 éves gondozott - akit az 1998. októberében tartott első ellenőrzés idején is a Közös Sors Egyesület otthonában találtak - időközben meghalt. 
	Az ÁNTSZ ellenőrzéseivel párhuzamosan folytatott - az előzőekben említett, 1999. február 25-én, H.B. egyesületi tag által kezdeményezett - ügyészi működés-felügyeleti vizsgálat megállapította, hogy az otthonban tartózkodó idős, beteg emberek gondozását a velük kötött gondozási szerződés ellenére sem biztosították és ezzel egészségüket veszélyeztették. A Btk. 173. §-ába ütköző gondozás elmulasztása bűncselekményének alapos gyanúja miatt a Miskolci Városi Ügyészség 1999. július 20-án nyomozást rendelt el.
	1999. augusztus 18-án az ÁNTSZ-nél bejelentést tett K.J.-né, az otthon volt dolgozója, hogy az otthonban elhelyezett gondozottakról összesen egy ápoló gondoskodik éjjel-nappal. A egyesület elnöke határozatlan időre elutazott. A gondozottak ellátása nincs biztosítva. A még aznap végrehajtott ellenőrzés során 10 gondozottat találtak az otthonban, közülük csak ketten voltak képesek önmaguk ellátására. V.S.-né augusztus 14-én átruházta az otthon adminisztrációs ügyeinek intézését és akkori állítása szerint Németországba utazott, előreláthatóan hat hónapi időtartamra. A gondozottakról egy ápolónő gondoskodott. A Vöröskereszt jelenlévő képviselője vállalta, hogy a gondozottak ingyenes étkeztetését az otthon kiürítéséig biztosítja. Az adminisztrációs feladatokkal megbízott L.A. kijelentette, hogy a gondozottakért és az egyesület pénzügyeiért felelősséget vállalni nem tud. 
	Az ÁNTSZ a gondozott betegeket - a hozzátartozók értesítése mellett - a miskolci Semmelweis Kórházban helyezte el. 1999. augusztus 23-án megállapításaikról és intézkedésükről tájékoztatták a Miskolci Városi Ügyészséget. V.S.-né ellen a nyomozó hatóság 1999. augusztus 26-án elfogatóparancsot bocsátott ki. A megyei főügyészség az egyesület tevékenységének felfüggesztése érdekében keresetet fog benyújtani.	
	1999. augusztus 25-én egy építési vállalkozó is feljelentést tett V.S.-né ellen, mert 1998. januárjától kb. másfél millió forint értékben végzett különféle építőipari munkákat az egyesület részére, amelynek ellenértékét nem kapta meg. Az ügyészség az ügyben feljelentés kiegészítést rendelt el.	
	A közgyűlés 1999. szeptember 2-án kelt VII-147/58.416-2/1999. sz. határozatával az Egyesület használatából azonnali hatállyal elvonta a korábban ingyenes használatba adott helyiséget. Az Ingatlangazdálkodó Rt. igazgatóját utasította a szükséges intézkedések azonnali megtételére. 

	A vizsgálat megállapításai:
	Az ügy körülményeinek megállapítása érdekében a  Borsod-Abaúj-Zemplén megyei főügyésztől, az ÁNTSZ Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Hivatalától és a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivataltól kértem tájékoztatást. 
	1. A kapott tájékoztatások alapján megállapítottam, hogy az egyesület a korábbi büntetőeljárást követően, az ügyészi óvás, felszólalás és jelzés, ellenére sem intézkedett V.S.-né kizárásáról, tevékenységének megszüntetéséről. Az egyesületeket, közhasznú szervezeteket ilyen intézkedésre jogszabály nem kötelezi. 
	A gazdasági társaságok vezető tisztségviselői és az egyéni vállalkozók esetében a jogszabályok előírják a büntetlenségre vonatkozó nyilatkozatok, illetve igazolások (erkölcsi bizonyítvány) beszerzését és büntetőeljárás esetén lehetővé teszik a vállalkozói engedély visszavonását is (1990. évi V. törvény 5. §, 14.§, 1997. évi CXLIV. törvény 23. §). Ezek a rendelkezések vonatkoznak az egyéni vállalkozás formájában működtetett szociális intézményre is. A közhasznú szervezetekről szóló 1997. évi CLVI. törvény azonban - az összeférhetetlenségen kívül - csak egyetlen kikötést tartalmaz a szervezet vezetőjének előéletével kapcsolatban. Eszerint a közhasznú szervezet megszűntét követő két évig nem lehet más közhasznú szervezet vezető tisztségviselője az a személy, aki olyan közhasznú szervezetnél töltött be vezető tisztséget, amely az adózás rendjéről szóló törvény szerinti köztartozását nem egyenlítette ki. 
	A tevékenységgel járó gazdasági előnyök (adományok, kedvezmények, támogatás, a gondozás iránt kialakult kereslet) mellett a hiányos követelményrendszer lehetővé teszi, hogy a szociális intézmények működése során elszaporodjon a rászorultak helyzetének kihasználása. A visszaélések veszélyére hívta fel a figyelmet egy mezőkövesdi, magánkézben lévő szociális otthonban feltárt bűncselekmény is, ahol a jogtalanul felvett állami támogatás mellett a gondozottakat is megkárosították. A jogszabályi hiányosságok a közhasznú szervezetek által működtetett intézmények gondozottainak szociális biztonsághoz való jogával összefüggésben alkotmányos visszásságot okoznak.
	2. A Közigazgatási Hivatal kellő időben értesült az otthonban kialakult helyzetről, a gondozottak engedély nélküli befogadásáról. Helyszíni ellenőrzéseik keretében megállapították az otthon kialakításával, működtetésével kapcsolatos hiányosságokat. Az előzetes értesítést követően végrehajtott ellenőrzések során gondozottakat nem találtak az otthonban, mivel azokat erre az időre - a Közigazgatási Hivatal vezetőjének későbbi tudomása szerint - a padlástérbe rejtették. 
	Az egyesület elnökének működési engedély iránti kérelmének elbírálása során a hatályos jogszabályoknak megfelelően jártak el. Az otthon vezetőjét több esetben felhívták a hiányosságok pótlására. Tekintettel arra, hogy az otthon vezetője az engedélyezéshez szükséges feltételeket nem teljesítette, a kérelmet részletes indoklással ellátott határozattal elutasították. 
	A Közigazgatási Hivatalnak nem volt jogszabályi alapja bezáratni egy olyan intézményt, amely ugyan nem rendelkezett működési engedéllyel, de a Hivatal felszólításának eleget tett és a működés engedélyezése iránt a kérelmet határidőben - bár hiányosan - benyújtotta. A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény működésének engedélyezéséről szóló 161/1996.(XI. 7.) Korm. rendelet  értelmében a működést engedélyező szervnek két esetben van lehetősége a szociális intézmény bezárattatására:
-	ha az intézmény már rendelkezik működési engedéllyel és (konjunktív feltétel) a működést engedélyező szerv az intézmény ellenőrzése során hiányosságot tapasztal és a fenntartót, határidő megjelölésével eredménytelenül hívja fel a hiányosságok megszüntetésére,
vagy az intézmény még nem rendelkezik működési engedéllyel, és az engedélyező szerv felszólítása után 30 napon belül nem kérelmezi a szociális intézmény engedélyezését.
	A rendelet nem teszi lehetővé a szociális intézmény bezárattatását, ha egy működési engedéllyel nem rendelkező intézmény gondozottakat fogad be, tevékenysége során azok  jogait és egészségét veszélyezteti vagy sérti, de a kérelem benyújtását előíró kötelezettségét teljesíti. A jogszabály hiányossága súlyosan sérti az állampolgárok Alkotmányban garantált jogát az élethez és az emberi méltósághoz, a szociális biztonsághoz, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
	3. Az ÁNTSZ Miskolc Városi Intézetének eljárásával kapcsolatban megállapítottam, hogy az otthon engedély nélküli működéséről szerzett első bejelentés után haladéktalanul elrendelték az otthon üzemeltetésének azonnali hatállyal történő felfüggesztését és a gondozottak elhelyezését. Az utóellenőrzés során a határozatban foglaltak teljesítéséről meggyőződtek. 
	Az 1999. február 25-én érkezett újabb bejelentés ellenőrzésére már csak néhány nap múlva, március 2-án került sor. Megállapították, hogy a bejelentett súlyos hiányosságok fennállnak. Azonnali intézkedés helyett felhívták az egyesület vezetőjének figyelmét az engedély beszerzésére és ismét kilátásba helyezték az otthon bezárását. Március 16-án, a helyzet további romlása miatt ismételten elrendelték az otthon üzemeltetésének azonnali hatállyal történő felfüggesztését, és a gondozottak 24 órán belüli elhelyezését.  Az utóellenőrzés során megállapították, hogy a határozatban foglaltakat V.S.-né nem teljesítette és az nem is áll szándékában. A felfüggesztő határozat végrehajtásának kikényszerítése érdekében jelentős összegű pénzbírságot szabtak ki. 
	Az ÁNTSZ-nek már ekkor intézkednie kellett volna a gondozottak elhelyezéséről, mivel megállapították, hogy az intézmény működése a lakók egészségét nagy mértékben veszélyezteti. Az ÁNTSZ-nek - május 31-i és június 17-i ellenőrzéseire tekintettel - továbbra is tudomása volt arról, hogy a felfüggesztő határozat ellenére az otthon folytatja tevékenységét, de a működés megszüntetésére, a gondozottak elhelyezésére érdemi intézkedést nem tettek. A gondozottak elhelyezésére csak egy újabb bejelentés után, 1999. augusztus 18-án került sor, amikor az otthonban uralkodó állapotok végképp tarthatatlanná váltak. Az ÁNTSZ eljárása 1999. március közepétől - intézkedései hatástalanságának tudomásulvétele miatt - a gondozottaknak az élethez és az emberi méltósághoz, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való jogával kapcsolatban alkotmányos visszásságot okozott.
	4. A Miskolci Városi Ügyészség 1997 évi vizsgálata, és az ezt követő, vádemeléssel befejezett nyomozás alapján tudomással bírt az egyesület vezetőjének jogsértő magatartásáról. Az ügyészi törvényességi felügyeletről szóló legfőbb ügyészi utasítás és a közhasznú szervezetekről szóló 1997. évi CLVI. törvény felügyeleti rendelkezései alapján, ebben az időben éltek azokkal a rendelkezésükre álló ügyészi intézkedésekkel, amelyek a feltárt mulasztások és visszaélések megszüntetésére, az egyesület törvényes működésének helyreállítására alkalmasak lehettek. Kezdeményezésükre az adóhatóság is ellenőrzést folytatott az egyesületnél és 1998. novemberében arról tájékoztatta az ügyészséget, hogy a vizsgált időszakban mindent rendben talált.
	A megyei főügyészség az 1999. február 25-én tett bejelentés alapján 1999. március 3-án működés-felügyeleti vizsgálattal bízta meg a Miskolci Városi Ügyészséget és a vizsgálat alapján 1999. július 20-án nyomozást rendeltek el. A Legfőbb Ügyész tájékoztatása szerint a nyomozás elrendelésére azért került sor, mert a működés-felügyeleti vizsgálat megállapította, hogy az otthonban tartózkodó idős, beteg emberek gondozását a velük kötött gondozási szerződés ellenére sem biztosították és ezzel egészségüket veszélyeztették. A működés-felügyeleti vizsgálat négy hónapos elhúzódása az adott helyzetben indokolatlanul hosszú volt.  Az otthonban már a működés-felügyeleti vizsgálat megindításának idején olyan állapotok voltak, amelyek súlyosan veszélyeztették az idős, magatehetetlen gondozottak egészségét és megítélésem szerint alkalmasak voltak a gondozás elmulasztása bűntette alapos gyanújának megállapítására. A vizsgálat alatt, sőt a nyomozás elrendelését követően sem kezdeményezett az ügyészség érdemi intézkedést a törvénysértő állapot megszüntetésére, az ÁNTSZ sikertelen intézkedéseinek támogatására. A mulasztás súlyosan sértette az otthon gondozottainak Alkotmányban garantált jogát az élethez és az emberi méltósághoz, a szociális biztonsághoz, valamint a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.	
	5. A rendelkezésre álló iratokból megállapítható, hogy az önkormányzatnak mindvégig tudomása volt - pl. az ÁNTSZ által megküldött határozatokból - az otthon jogszerűtlen és a gondozottak egészségére veszélyes tevékenységéről, de a helyiség azonnali hatállyal történő elvonásáról csak késedelmesen, 1999. szeptember 2-án rendelkezett. Hatékony együttműködéssel az otthon működése során elkövetett törvénysértések megelőzhetőek lettek volna. Az önkormányzat eljárása, hogy az egészséget veszélyeztető helyzet ellenére nem intézkedett korábban a helyiség bérletének megszüntetéséről, a gondozottaknak az élethez és az emberi méltósághoz, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez és a szociális biztonsághoz való jogaival kapcsolatban alkotmányos visszásságot okozott.

	Ajánlások:
	1. Az 1993. évi LIX. törvény 25. § (1) bekezdése alapján ajánlom az igazságügyminiszternek, hogy az 1997. évi CLVI. törvény  módosítása útján állapítsa meg a közhasznú szervezetek - különösen a vállalkozás formájában működtetett szociális intézmények - vezető tisztségviselőivel szemben támasztható büntetlenségi és további alkalmassági követelményeket.
	2. Az 1993. évi LIX. törvény 25. § (1) bekezdése alapján ajánlom, hogy a Szociális és Családügyi Miniszter  a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 132. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján rendeletben szabályozza az államigazgatási feladatokat végző szociális hatáskört gyakorló szervek, valamint a személyes gondoskodást nyújtó intézmények működése ellenőrzésének szabályait.
	Gondoskodjon arról, hogy a működési engedéllyel nem rendelkező ápolást, gondozást nyújtó, bentlakásos intézmények bezárattatását - amennyiben tényleges működésüket a jogszabályokban előírt feltételek hiányában megkezdik - a 161/1996. Korm.rendelet 8. §-án kívüli  esetekben is megfelelő jogszabályi szinten rendezzék.
	3. Az 1993. évi LIX. tv. 20. §. (1) bekezdése értelmében ajánlom az ÁNTSZ Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Intézete vezetőjének, hogy a jövőben gondoskodjon a határozatok végrehajtásáról, a végrehajtás ellenőrzéséről, és az esetlegesen tapasztalt súlyos hiányosságok megfelelő időben történő megszüntetéséről. 
	4. Az 1993. évi LIX. tv. 20. §. (1) bekezdése értelmében felkérem a Legfőbb Ügyészt, hogy - az érdekeik képviseletére nem képes gondozottak jogaival, ellátásával, életük, egészségük veszélyeztetésével összefüggő jogsértések megelőzése, illetve haladéktalan megszakítása érdekében -  hatáskörében intézkedjék az ápolást, gondozást nyújtó, bentlakásos  intézmények  ügyészi felügyeletének hatékonyabb ellátásáról.
	5. Az 1993. évi LIX. tv. 20. §. (1) bekezdése értelmében ajánlom a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének, hogy  hatáskörében rendszeresen ellenőriztesse az ápolást, gondozást nyújtó, bentlakásos  intézmények gondozottjainak helyzetét és jogsértés gyanúja esetén valamennyi érintett hatóság bevonásával tegyen koordinált intézkedéseket a gondozottak érdekeinek haladéktalan védelme érdekében.

Budapest, 1999. október 14.

Gönczöl Katalin