OBH 3628/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Nagy Erzsébet

Az Alkotmány 70/E § (1) deklarált szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben nem okoz visszásságot, ha az önkormányzat a szociális rászorultságtól függő támogatást a jogszabályi feltételek és anyagi lehetőségei alapján biztosítja, de az ennek megfelelően nyújtott támogatással a kérelmező elégedetlen.

A panaszos azt sérelmezte, hogy nehéz anyagi körülményei ellenére az önkormányzat nem segíti, mindig elutasításban van része.

A helyi önkormányzat szociális rászorultságtól függő támogatási tevékenységét összességében negatív tartalommal értékelő panasz indokolttá tette az ügyben vizsgálat lefolytatását annak ellenére, hogy a panaszos jogorvoslati eljárásra irányuló kérelmet egyetlen ilyen tárgyú ügyével kapcsolatos hatósági határozat kézhezvétele után nem nyújtott be. 

Az érintett önkormányzat megkeresésemre tájékoztatott arról, hogy ez évben a kérelmező, illetve családja 18.420 Ft összegű jövedelempótló, 46.050 Ft gyermeknevelési és 105.450 Ft rendszeres gyermekvédelmi támogatásban részesült. Továbbá az 1.700 Ft összegű tankönyvtámogatáson kívül 18.690 Ft-ot vettek kézhez átmeneti segély címén. 
Ugyanilyen módon támogatta az önkormányzat a családot a korábbi években is a jelenlegihez hasonló, szűkös anyagi lehetőségei mellet.
Sor került elutasító döntésre is; a legutóbbi esetben a 3/1999. (IV.22.) számú, az egyes szociális ellátási formák szabályozásáról szóló önkormányzati rendelet 4. § (3) bekezdése alapján, mely a következőket mondja ki: „Átmeneti segélyben részesíthetők kérelemre vagy hivatalból azok, akik önmaguk, illetve családjuk létfenntartásáról más módon nem tudnak gondoskodni vagy alkalmanként jelentkező többletkiadások - betegség, elemi kár - miatt anyagi segítségre szorulnak és családjukban az egy főre jutó jövedelem nem haladja meg a mindenkori öregségi nyugdíj legkisebb összegét.” 
Az elutasítást alátámasztó, hivatkozott jogszabályhelyből szükséges levonni azt a következtetést, hogy a kérelmezőnek is mindent meg kell tennie a saját maga és családja létfenntartása érdekében.

Tényként állapítható meg, hogy a szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg - anyagi lehetőségeitől függően és a lakosság igényei alapján - milyen feladatokat, milyen mértékben és módon lát el.
Nem sérti a szociális biztonsághoz való jogot és nem vezet alkotmányos joggal kapcsolatos visszássághoz önmagában az, hogy a kialakított ellátási rendszer milyen típusú támogatásokat tartalmaz és hol vonja meg az adható támogatások határát, amennyiben az önkormányzat garantálja az ellátások egy minimális szintjéhez való hozzájutás lehetőségét.

Megállapította a vizsgálat, hogy az önkormányzat jogszabályi kötelezettségének eleget téve, megalkotta a szociális ellátásokról szóló helyi rendeletét, s rendelkezik a szociális alapellátás keretében rászorultság esetén nyújtható támogatási formákkal. A panaszost és családját pedig a lehetőségeihez képest támogatta az önkormányzat.

Fentiekre tekintettel alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítottam meg.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19. § (1) bekezdése alapján eljárva a vizsgálat eredményéről az érintetteket jelentésem 
1-1 példányával értesítem.

Budapest, 1999. december 6.

Dr. Polt Péter