OBH 3343/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Scheilinger László

Az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez, emberi méltósághoz, valamint a 70/D. § (1) bekezdésében biztosított lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal összefüggésben nem eredményez visszásságot, ha a büntetés-végrehajtási intézet a jogszabályok kötelezése alapján a HIV-fertőzőttek elkülönített őrzését rendeli el.
	A panaszos két nem azonosítható elítélt társa nevében azért nyújtott be vizsgálat iránti kérelmet az országgyűlési biztosok hivatalához, mert sérelmezte, hogy a Fiatalkorúak Tököli Büntetés-végrehajtási Intézetében a HIV-pozitív fertőzöttek elhelyezésére elkülönített, ún. "K" körletet alakítottak ki. Megítélése szerint ebből következően az így elhelyezetteknek egy sor hátrányt kell elszenvedniük, sérülnek emberi jogaik, folyamatosan romlik egészségi és pszichikai állapotuk.
	Az ügyben megkerestük az érintett intézmény vezetőjét, aki helyett a büntetés-végrehajtás országos parancsnoka részletes szakvéleményt készíttetett és azt rendelkezésünkre bocsátotta.
	A tanulmány - nemzetközi tapasztalatokra is tekintettel - hitelt érdemlően mutat rá arra, hogy a HIV-fertőzöttek számára kialakított elkülönítő körlet minden tekintetben megfelel a tárgykört szabályozó hazai jogszabályi rendelkezéseknek.
Nevezetesen:  	- az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény; 
		- a büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 5. törvényerejű rendelet;
		- a szerzett immunhiányos tünetcsoport terjedésének meggátlása érdekében szükséges intézkedésekről és a szűrővizsgálat elrendeléséről szóló 5/1988 (V. 31.) SZEM rendelet,
			- a fogvatartottak egészségügyi ellátásról szóló 5/1998 (III. 6.) IM rendelet 
előírásainak

	Az egészségügyi szempontú elkülönítés nem jelent egyedi izolációt, arra egyaránt szükség van, úgy a betegek, mint a fertőzéssel nem érintett fogvatartottak érdekeire tekintettel. A "K" körletben kialakított körülmények alapvetően az ott elhelyezettek érdekét szolgálják, a többi fogvatartottal összevetésben jelentős többletjogosítvánnyal, kedvezményekkel rendelkeznek. Pszichés érzékenységük, sérülékenységük, megváltoztathatatlan betegségük ismeretére vezethető vissza.
	A rendelkezésre bocsátott szakértékelés a tárgyi probléma kapcsán elfogadhatóan igazolja, hogy a panaszolt elkülönítés nem sérti az ott elhelyezett fertőzöttek alapvető emberi jogait, hanem kifejezettek az ő érdekeiket szolgálja, biztosítva ezen túlmenően a nem fertőzött elítéltek élethez, legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát.
	Összességében azt állapíthatom meg, hogy a sérelmezett elkülönítés a panaszos bevezetőben írt alkotmányos alapjogaival összefüggésben visszásságot nem okozott, ezért a további vizsgálatot, helyszíni ellenőrzést nem tartom indokoltnak.

Budapest, 2000. július 22.

Gönczöl Katalin