OBH 3053/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása
	Az Új Néplap 1999. június 18-i lapszámában a következőkről tájékoztatta olvasóit: Egy szolnoki fogyasztó levélben kereste meg a Titász Rt. szolnoki kirendeltségét, sérelmezve hogy a szolgáltató az éves leolvasásra való áttérés idején nem olvasta le a mérőórákat, hanem decemberre visszamenőleg érvényesítette az éves elszámolást, az új magasabb árat pedig kalkulált óraállással, időarányos megosztás alapján számlázta ki. A Titász Rt. levelében arról tájékoztatta  a fogyasztót, hogy kifogása alaptalan, ezért azt elutasítják. Alig néhány nap múlva azonban a panaszost arról értesítették, hogy kifogásait elfogadják, és a legközelebbi számlán jóváírják a kifogásolt összeget. A cikk szerint az érintett fogyasztó a Magyar Energiafogyasztók Szövetségét is megkereste, amely azonban a panaszt áttette a Magyar Energiahivatalhoz. Az újság szerint a Magyar Energia Hivatal nem válaszolt a beadványra.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban Obtv.)16.§-ának (2) bekezdése alapján az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye (Alkotmány 2.§ (1) bekezdés) sérelmének gyanúja miatt indult.
Vizsgálatom során megkerestem a Titász Rt. Szolnoki Üzemigazgatóságának üzemvezetőjét, kérve, hogy a cikkből azonosítható dokumentumokat küldje meg számomra, valamint tájékoztasson arról, hogy a többi fogyasztó számára is jóváírták-e a kérdéses összeget. Kértem továbbá az üzemvezetőt, hogy az ügyben megfogalmazott jogi problémára vonatkozó álláspontját fejtse ki. A cég kereskedelmi igazgatója illetve kisfogyasztói osztályának vezetője a megkeresésre az újságcikkben megjelölt fogyasztó nevére kiállított számla-másolatok, a cég és a fogyasztó közötti levelezés, valamint a  Magyar Energia Hivatal adott ügyben született és a panaszosnak címzett reagálását tartalmazó levél megküldésével válaszolt. Eljárásom során megkerestem a Magyar Energia Hivatal főigazgatóját, tájékoztatást kérve arról, hogy milyen intézkedésekre került sor a Hivatal részéről a cikkben megjelölt panasszal kapcsolatban, illetve arról hogy amennyiben intézkedésre nem került sor, annak mi volt az oka. A vizsgálat során még egy alkalommal vált szükségessé néhány további kérdés tisztázása céljából megkeresni a Titász Rt. kereskedelmi igazgatóját, aki a kért információkat a rendelkezésemre bocsátotta.    

A megállapított tényállás
	A panaszos 1999. február 24-én kelt levelével megkereste a Magyar Energiafogyasztók Szövetségét segítséget kérve az éves elszámolásra való áttérés bevezetésének módjára vonatkozó kifogásainak megoldása ügyében. 
1999. február 22-én átvett kifogására hivatkozva az érintett fogyasztó 1999. május 16-án kelt levelében felhívta a Titász Rt. Kisfogyasztói Osztályának vezetőjét, hogy - amint azt korábbi levelében közölte, az éves elszámoláshoz csak akkor járul hozzá, ha az általa megjelölt különbözetet visszafizetik, addig az időpontig az éves elszámolási rendszer alkalmazását jogsértőnek tekinti.  
1999. május 20-án kelt levelében a Titász kereskedelmi igazgatója arról tájékozatta a cikkben megjelölt fogyasztót, hogy a céghez intézett levelére hivatkozva az általa kért jóváírást elvégezték és a különbözetet a következő aktuális tárgyhavi számlájába építik be. 
A Magyar Energia Hivatal Fogyasztóvédelmi Osztályának vezetője 1999. június 8-án kelt levele mellékleteként megküldte a Titász Rt. kereskedelmi igazgatójának a panaszos hivatalhoz érkezett levelére adott válaszát. Az Energia Hivatal panaszosnak küldött válasz levele a követezőket tartalmazta: "A számlázás megváltoztatása a fogyasztókkal fennálló közüzemi szerződés módosítását jelenti, amihez szükséges a fogyasztó(k) egyetértése. A számlázási rendszer megváltoztatásával kapcsolatban a Gazdasági Minisztérium Jogi Főosztályán 1998. július 21-én folytatott megbeszélés keretében az alábbi állásfoglalás történt: "Az áramszolgáltatók valamennyi érintett fogyasztójukat szórólapon, számlákon, és a médián keresztül értesítik a tervezett változásról. Az írásos értesítésnek feltétlenül tartalmaznia kell, hogy a változással egyet nem értők - bizonyos határidőn belül - milyen egyéb lehetőség közül választhatnak és hova fordulhatnak (szóban, telefonon vagy írásban) eltérő igényeik kielégítése érdekében. Az önhibáján kívül határidőben nem reagáló fogyasztó számára biztosítani kell a választás lehetőségét később is. Az írásos tájékoztatóhoz válaszborítékot is csatolni kell. Az értesítésre megadott határidőn belül  nem reagáló fogyasztók esetén a fogyasztó részéről elfogadott a szerződés-módosítás." A panasz vizsgálata során megállapításra került, hogy a Titász Rt. a mérő leolvasásának és a fogyasztás számlázásának megváltozására vonatkozó értesítőjét az Ön címére 1998. december 16-i keltezéssel állította ki, de annak kézbesítési időpontja nem ismeretes. A mérő utolsó leolvasása 1998. december 7-én történt. Tekintettel arra, hogy az 1998. december 16-án kiállított tájékoztatóra Öntől 1999. január 27-ig észrevétel a szolgáltatóhoz nem érkezett, a mérő utolsó leolvasásának időpontjától, 1998. december 7-től bevezették az éves számlázást. Fentiek alapján pontosan nem állapítható meg, de feltételezhető, hogy a szolgáltató tájékoztatójában biztosított egy hónap felszólalási idő rendelkezésére állt, ezért nem kifogásolható, hogy 1999. január 27-én számlát részszámlaként állították ki visszamenőlegesen 1998. december 7-től. Az 1998. december 7-1999. január 27. közötti fogyasztási időszakra kiállított részszámlájának vizsgálata során megállapításra került, hogy a szolgáltató 9,1 kWh egy napra eső átlagfogyasztást feltételezve, 464 kWh fogyasztásról állított ki részszámlát. A 464 kWh fogyasztásból az 1998. december 31-ig érvényes árral, a 2/1998. (VII. 23.) GM rendelet szerint időarányosan, az I. tömb szerint 41 kWh-t, a II. tömb szerint 186 kWh-t, összesen 227 kWh fogyasztást számlázott, az 1999. január 1-től 1999. január 27-ig a 22/1998. (XII. 19.) GM rendelet szerint az I. tömb szerint 43 kWh-t, a II. tömb szerint 194 kWh-t, összesen 237 kWh fogyasztást számlázott.  Az elszámolás időszakra eső fogyasztás időarányos megoszlása, valamint az alkalmazott árak megfelelnek a hivatkozott jogszabályok előírásainak.     
A Titász Rt. a panaszos nevére 1999. május 20-án kér számlát is kiállított, a következő adatokkal: (Zárójelben a magasabb fogyasztásról kiállított számla adatai) A Titász Rt. által a panaszos nevére, az 1998. december 7-től 1999. január 27-ig terjedő - összesen tehát 52 napos - időszakra vonatkozó, 1999. május 20-án  kiállított számlából a következőket állapítottam meg: A fent megjelölt időszakra vonatkozó összfogyasztás 366 kWh (384 kWh) volt. Az előbb megjelölt összfogyasztás után fizetendő díjat a szolgáltató a fogyasztás mennyisége és a kWh-ra jutó díj szerint következő módon osztotta meg:
Fogyasztás (kWh)                Ft/kWh                    Összeg (Ft) 
       41                                   14,70                          602,70
       43                                   16,80                          722,40
     138 (147)                          17,60                        2428,80 (2587, 20)
     144 (153)                          19,00                        2736,00 (2907,00)                      
A fizetendő összeg: 7.269 Ft. (7.637 Ft)
1999. november 8-án kelt levelében a Titász Rt. kereskedelmi igazgatója arról tájékoztatta a Magyar Energia Hivatal igazgatóját, hogy az éves elszámolás tárgyában lezajlott megbeszélésre hivatkozva az érintett fogyasztóval a következőkről állapodtak meg: A fogyasztó által megadott januári mérőállásig fogyasztását az 1998-as áron számolják el.  
A Titász Rt. kereskedelmi igazgatója megkeresésemre azt a választ adta, hogy bár a fogyasztónak visszafizetett összeg követelése a cég szerint jogalap nélküli volt, de az ügy nyugvópontra jutása érdekében a cégnek nem áll szándékában a kérdéses összeget visszakövetelni. 
Az éves elszámolásra való átállásra vonatkozó, a fogyasztók számára megküldött Titász-tájékoztató a következőket tartalmazta: "Tisztelt Ügyfelünk! A Tiszántúli Áramszolgáltató Részvénytársaság a lakossági fogyasztók körében, valamint az általános árszabású fogyasztók többségénél rövidesen bevezeti az évi egyszeri fogyasztásmérő leolvasást. (...) Az éves leolvasás időpontja az Ön fogyasztási helyén: 1999. október hó második felében várható. Az első részszámlák összegét az éves leolvasási rendszer indulása és az első leolvasás közötti időszak figyelembe vételével az előző év hasonló időszakának átlagos fogyasztása alapján számítottuk ki. (...) Árváltozások miatt szükség lehet az árváltozás előtt és azt követően elfogyasztott villamos energia mennyiségének meghatározására. A megosztás alapjaként elfogadjuk az Ön által bejelentett mérőállást. Amennyiben nem kíván élni ezzel a lehetőséggel, úgy fogyasztását elszámoláskor az érvényes jogszabálynak megfelelően, időarányosan osztjuk meg. Önnek jogában áll ... ragaszkodni ahhoz, hogy számlái továbbra is az aktuális mérőállás alapján készüljenek.(...) Amennyiben egy hónapon belül nem tesz ellenkező értelmű nyilatkozatot, úgy az Ön részéről elfogadottnak tekintjük az éves elszámolási rendszert."  

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 
205. § (1) A szerződés a felek akaratának kölcsönös és egybehangzó kifejezésével jön létre.
214. § (1) A szerződési nyilatkozat, ha azt szóban vagy szóbeli üzenettel tették, a másik fél tudomásszerzésével válik hatályossá; az írásban vagy távirati úton közölt nyilatkozat hatályosságához pedig az szükséges, hogy az a másik félhez megérkezzék.
216. § (1) Szerződést jogszabály ellenkező rendelkezése hiányában akár szóban, akár írásban lehet kötni. A szerződési akaratot ráutaló magatartással is kifejezésre lehet juttatni.
(2) A nyilatkozattétel elmulasztása - ha az nem ráutaló magatartás - csak akkor minősül elfogadásnak, ha ezt jogszabály rendeli, vagy ha a felek ebben megállapodtak.

38/1995. (VIII. 25.) IKM rendelet a lakossági fogyasztók részére háztartási célra szolgáltatott villamos energia díjának megállapításáról (az 1999. január 1-től 1999. június 30-ig terjedő időszakban hatályos szöveg-állapot)

1. melléklet a 38/1995. (VIII. 25.) IKM rendelethez

A lakossági fogyasztók részére háztartási célra szolgáltatott villamos energia díjai általános forgalmi adó nélkül
 	 Megnevezés	 Legmagasabb díj 
(Ft/kWh)	
 	 	
 A) díjszabás	 	
 	 I. tömb:	 	
 	 	 A fogyasztásnak 600 kWh/évet meg nem haladó része	 16,80	
 	 II. tömb:	 	
 	 	 A fogyasztásnak az I. tömböt meghaladó, 600 és 3600 kWh/év közé eső része	  
19,00	
 	 III. tömb:	 	
 	 	 A fogyasztásnak a II. tömböt meghaladó, 3600 kWh/év feletti része	 20,30	

38/1995. (VIII. 25.) IKM rendelet a lakossági fogyasztók részére háztartási célra szolgáltatott villamos energia díjának megállapításáról (az 1998. VIII. 1-től 1998. XII. 31-ig terjedő időszakban hatályos szöveg-állapot)

1. melléklet a 38/1995. (VIII. 25.) IKM rendelethez

A lakossági fogyasztók részére háztartási célra szolgáltatott villamos energia díjai általános forgalmi adó nélkül
 Megnevezés	 Legmagasabb 
díj Ft/kWh	
 	 	 	 	
 A) díjszabás	 	 	 	
 	 I. tömb:	 	 	
 	 	 A fogyasztásnak 600 kWh/évet meg nem haladó része	 14,70	
 	 II. tömb:	 	 	
 	 	 A fogyasztásnak az I. tömböt meghaladó, 600 és 3600 kWh/év közé eső része	 17,60	
 	 III. tömb:	 	 	
 	 	 A fogyasztásnak a II. tömböt meghaladó, 3600 kWh/év feletti része	 20,30	

1994. évi XLVIII. törvény a villamos energia termeléséről, szállításáról és szolgáltatásáról,
45.§ (3) A közüzemi szerződésre - a (4) bekezdésben említett kivétellel - az árhatósági díjmegállapítást és díjalkalmazási feltételeket kell alkalmazni (a továbbiakban: általános közüzemi szerződés).
(4) Az üzletszabályzatban (54. §) meghatározott fogyasztók közüzemi szerződésére (a továbbiakban: egyedi közüzemi szerződés) a felek megállapodása az irányadó. Ha a felek megállapodni nem tudnak, a fogyasztó kérésére a szolgáltató az általános közüzemi szerződésnek megfelelően köteles villamos energiát szolgáltatni.
Mérés, elszámolás, díjfizetés
48. § (1) A szolgáltatott villamos energia mennyiségét és teljesítményét a szolgáltató - a szerződésben meghatározott időszakban - a tulajdonában lévő fogyasztásmérő berendezés adatai alapján állapítja meg és számolja el, kivéve a külön jogszabályban meghatározott eseteket.
(2) A tulajdonában álló fogyasztásmérő berendezés hitelesítéséről a szolgáltató köteles gondoskodni.
50. § (1) A szolgáltató részéről szerződésszegésnek minősül, ha
d) felróható magatartása folytán a villamosenergia-szolgáltatás megszakad, vagy azt a 47. §-ban foglaltakon túlmenően szünetelteti, illetőleg korlátozza,
52. § (1) A szolgáltató köteles a fogyasztó részére
a) az arányos díjat visszafizetni az 50. § (1) bekezdés d) pontjában,
b) kötbért fizetni az 50. § (1) bekezdés a)-c) és e) pontjában
meghatározott szerződésszegés esetén, ha az a szolgáltató felróható magatartásának következménye.
55.§ (3) Az árképzés és az áralkalmazás részletes szabályait a Magyar Energia Hivatal alakítja ki. Az árakat a miniszter állapítja meg és rendelettel hirdeti ki. A Hivatal az árszínvonalat és az árat (díjat) bármelyik érdekelt fél kezdeményezésére köteles felülvizsgálni, és az eljárás eredményét nyilvánosságra hozni.
(6) A villamos energia legmagasabb hatósági árának (díjának) megállapítását és ár (díj) alkalmazásának feltételeit 1996. december 31-ig az 1990. évi LXXXVII. törvény szabályozza.

A villamosenergia-törvény egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 34/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet

1. melléklet a 34/1995. (IV. 5.) Korm. rendelethez

Villamos energia közüzemi szabályzat
Általános rendelkezések
1. § A Villamos Energia Közüzemi Szabályzat (a továbbiakban: VKSz) a villamos energia termeléséről, szállításáról és szolgáltatásáról szóló 1994. évi XLVIII. törvény (a továbbiakban: VET) 53. §-ában foglalt felhatalmazás alapján a szolgáltató és a fogyasztó közötti jogviszony részletes szabályait tartalmazza.
2.§ (5) Az elszámolással kapcsolatos fogalmak:
a) Elszámolási időszak a fogyasztásmérő berendezés két egymás utáni leolvasása közötti időszak. Az egymás utáni elszámolási időszakok egymástól eltérhetnek (pl. a leolvasás lehetetlensége vagy a fogyasztóval kötött megállapodás alapján). Az elszámolási időszakok részletes meghatározását és feltételeit, az elszámolási rendszert, valamint a napszakokra vonatkozó időtartamokat (éjszakai, nappali, csúcsidőszak) az árrendeletben kell meghatározni.

A közüzemi szerződés előkészítése, létrejötte és hatálya
4. § (1) Abban az esetben, ha a fogyasztói igénnyel jelentkező a szolgáltató tájékoztatójában [3. § (2) bekezdés] a szerződéskötés feltételeként meghatározottakat teljesítette, a közüzemi szerződésre vonatkozó ajánlat (szerződés-tervezet) elkészítését kezdeményezheti a szolgáltatónál.
(2) A szolgáltató a kezdeményezés kézhezvételétől számított - lakossági fogyasztónál 8, egyéb fogyasztó esetében - 30 napon belül köteles a szerződési ajánlatát (a szerződéstervezetet) elkészíteni és a másik félnek átadni, vagy megküldeni.
(5) A közüzemi szerződés a fogyasztó által aláírt szerződésnek a szolgáltató részére 30 napon belül történt átadásával vagy kézbesítésével jön létre. A szerződés hatálya a szolgáltató által történt átvétel időpontjában áll be.
(6) Ha a fogyasztó a szerződést véleményeltéréssel írta alá, a szerződés nem jön létre, a véleményeltérést új ajánlatnak kell tekinteni. A szolgáltató 15 napon belül az álláspontok egyeztetését köteles kezdeményezni. A szerződés a véleményeltérésben foglaltakban történt eredményes egyeztetés, az egyező álláspontok kialakításával, annak időpontjában jön létre, és a szerződés hatálya is ekkor áll be.
(7) Ha a fogyasztó, illetve a fogyasztói igénnyel jelentkező a szerződéstervezetet 30 napon belül aláírva nem küldi vissza a szolgáltatónak, vagy arra vonatkozóan nem nyilatkozik a szolgáltató ajánlati kötöttsége megszűnik.

A közüzemi szerződés megkötése
5. § (1) Minden fogyasztási helyre - eltérő megállapodás és a (3) bekezdésben meghatározott eset kivételével - külön-külön szerződést kell kötni. A fogyasztó és a szolgáltató megállapodásuknak megfelelő tartamú, egyedi közüzemi szerződést is köthetnek, melynek feltételeit a szolgáltató üzletszabályzatában kell meghatározni.

A közüzemi szerződés tartalma
6. § (1) A lakossági fogyasztóval kötött általános közüzemi szerződésnek a következőket kell tartalmaznia:
g) a számlázási időszakokat;
14. § (1) Az elszámolási időszakban szolgáltatott villamos energia mennyiségét a szolgáltató vagy megbízottja - a (3) bekezdésben foglalt kivétellel - a fogyasztásmérő berendezés leolvasásából nyert adatok alapján állapítja meg.
(4) Az elszámoláskor a VET 55. §-ában foglalt rendelkezés alapján megállapított árat (díjat) kell alkalmazni, a villamosenergia-szolgáltatással kapcsolatos egyéb szolgáltatások díjait pedig a külön jogszabályokban foglalt előírások, ármegállapítások és az üzletszabályzat rendelkezései szerint kell megállapítani. A villamos energia árváltozása esetén a fogyasztási díjat
a) havi, kéthavi számlázásnál, illetve részszámlázás esetén az ármegállapítás szerint,
b) két hónapnál ritkább leolvasás és számlázás esetén pedig a szolgáltató kezdeményezésére történt fogyasztói önbevallás, vagy ennek elmaradása esetén a fogyasztás időarányos megosztásával
kell megállapítani és számlázni.
(5) A szolgáltató (megbízottja) a (4) bekezdés szerinti árat és díjat elszámolási időszakra állapítja meg, amelyről a szerződésben foglalt gyakorisággal számlát állít ki. Az elszámolási időszak egy hónap. A szolgáltató és a fogyasztó ettől eltérő elszámolási időszakban és számlakibocsátási gyakoriságban is megállapodhat. Ha az elszámolási időszak időtartama a két hónapot meghaladja, a szolgáltató jogosult részszámlát kibocsátani a 2. § (6) bekezdésének b) pontja szerint.

Kifogás a számla ellen
15. § (1) A fogyasztó a számla ellen a szolgáltatónál kifogást emelhet. A kifogás bejelentésének a számla kiegyenlítésére halasztó hatálya nincs, ha a számla összege az előző év azonos időszakára vetített díj kétszeresét nem haladja meg.
(2) A szolgáltató vagy megbízottja köteles a kifogást megvizsgálni, és ennek eredményéről a fogyasztót legkésőbb a kifogás vételétől számított 15 napon belül írásban értesíteni.
(3) Ha a fogyasztót visszatérítés illeti meg, a szolgáltató, illetve megbízottja ezt az értesítés közlésétől számított 8 napon belül köteles a fogyasztó részére készpénzben kifizetni vagy visszautalni.
(4) Ha a téves vagy elmaradt elszámolás miatt a szolgáltatót, illetve megbízottját díj vagy díjkülönbözet illeti meg, a fogyasztó azt a téves vagy elmaradt számlázás időtartamával azonos időn belül egyenlő részletekben jogosult kiegyenlíteni.
(5) A 14. § (6) bekezdésében foglaltak esetében a 8 napon túli, illetve a (3) és (4) bekezdésben előírtakon túli teljesítés késedelmes fizetésnek minősül. Ha a szolgáltató vagy a fogyasztó eddig az időpontig fizetési kötelezettségét nem teljesíti, köteles a külön jogszabályban meghatározott kamatokat, valamint az igazolt költségeket a másik félnek megtéríteni.

2/1998. (VII. 23.) GM rendelet a lakossági fogyasztók részére háztartási célra szolgáltatott villamos energia díjának megállapításáról szóló 38/1995. (VIII. 25.) IKM rendelet módosításáról
3. § (1) Ez a rendelet 1998. augusztus 1-jén lép hatályba.
(2) Az e rendeletben közzétett árakat (díjakat) első alkalommal a rendelet hatálybalépését követő első mérőleolvasás utáni fogyasztás elszámolásánál kell hatósági legmagasabb árként alkalmazni.
(3) A hatálybalépést követően az áramszolgáltató (vagy megbízottja) a szerződésben foglaltaktól eltérő időpontban is jogosult egyszeri külön mérőleolvasást végezni.
(4) Amennyiben az e rendelet mellékletében közzétett díjakkal elszámolt fogyasztónál az áramszolgáltatónak (vagy megbízottjának) a mérőállás megállapítására vonatkozó kétszeri kísérlete eredménytelen maradt, vagy írásbeli fogyasztói bejelentésből a mérőállás nem állapítható meg, az áramszolgáltató az (5) bekezdés szerint jogosult eljárni. Az áramszolgáltató (vagy megbízottja) az első sikertelen mérőleolvasást követően köteles a fogyasztót írásban értesíteni a második mérőleolvasási kísérlet időpontjáról.
(5) A (4) bekezdésben foglaltak esetén az áramszolgáltató jogosult a számlázásnál az árváltozás hónapjának utolsó napjával, mint osztónappal az árváltozást megelőző és követő leolvasási adatok különbségét áralkalmazás szempontjából időarányosan megosztani.

Melléklet a 2/1998. (VII. 23.) GM rendelethez: beépítve a 38/1995.( VIII. 25.) IKM rendelet 1. számú mellékletébe

22/1998. (XII. 19.) GM rendelet a lakossági fogyasztók részére háztartási célra szolgáltatott villamos energia díjának megállapításáról szóló 38/1995. (VIII. 25.) IKM rendelet módosításáról
3. § (1) Ez a rendelet 1999. január 1-jén lép hatályba.
(2) Az e rendeletben közzétett árakat (díjakat) első alkalommal a rendelet hatálybalépését követő első leolvasás utáni fogyasztás elszámolásánál kell hatósági legmagasabb árként alkalmazni.
(3) A hatálybalépést követően az áramszolgáltató (vagy megbízottja) a szerződésben foglaltaktól eltérő időpontban is jogosult egyszeri külön mérőleolvasást végezni.
(4) Amennyiben a hatálybalépés után tervezett első leolvasás a fogyasztónak felróható okból kétszeri kísérlettel nem hajtható végre, vagy írásbeli fogyasztói bejelentésből nem állapítható meg a számlázás alapjául szolgáló mérőállás, a számlázásnál az árváltozás hónapjának utolsó napjával mint osztónappal lehet az árváltozást megelőző és követő leolvasási adatok különbségét áralkalmazás szempontjából időarányosan megosztani.
(5) Éves számlázás esetén a 34/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet 1. számú mellékleteként közzétett Villamos Energia Közüzemi Szabályzat 14. §-a (4) bekezdésének b) pontja szerint kell eljárni.

A vizsgálat megállapításai
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-a szerint  az országgyűlési biztoshoz az fordulhat, akit megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem ért vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa tehát saját eljárásának megindulásakor a beadványban leírtak vagy az általa hivatalból észlelt körülmények alapján pontosan meg kell hogy határozza azt a sérelmet, amelyre érdemi vizsgálatát kiterjeszti. 
A fent kifejtettekből kiindulva vizsgálatom során mindenekelőtt azt kellett megállapítanom, hogy a fogyasztót ténylegesen milyen alkotmányos jogokkal kapcsolatos sérelem érte azáltal, hogy a szolgáltató - vélelmezve az éves elszámolásra vonatkozó szerződési módosítás létrejöttét - korábban léptette hatályba az éves elszámolás rendszerét, mint ahogy arról - tehát a szerződés módosítására vonatkozó szolgáltatói ajánlatról - a panaszos tudomást szerezhetett volna. Ezt a gondolatmenetet a vizsgálat során tisztázott azon körülmény indokolta, hogy a panaszos nem zárkózott el az éves elszámolásra való áttérés elől, csak annak időpontját vitatta, lévén, hogy állítása szerint a szerződésmódosításra vonatkozó szolgáltatói javaslatot ő ténylegesen nem is ismerhette meg. Tekintettel arra, hogy a jogszabály szerint a villamos energia árváltozás miatt szükségessé váló fogyasztási díj-módosítás mikéntje attól függ, hogy a konkrét esetben milyen hosszú a számlázási időszak, (Lásd a 34/1995. (IV. 5.) Korm. rendelethez tartozó, a Villamos energia közüzemi szabályzatról szóló 1. melléklet 14. §-át) elsőként arra a kérdésre kellett választ találni, hogy a fogyasztói díj változásának időpontjában a panaszossal kötött szerződés hatályos szövege szerint milyen elszámolási időszak alapján érvényesíthette a Titász Rt. a fogyasztóval szembeni díjigényét. A szerződés éppen hatályos szövege azonban a szerződés-módosítás érvényességének vagy érvénytelenségének megállapítása nélkül nem volt lehetséges. Ha ugyanis a számlázási időszakra - mint a szerződés lényeges tartalmi elemére - vonatkozó, szolgáltató részéről megfogalmazott módosítási javaslat jogszabálysértés miatt nem vált a szerződés részévé, akkor a díjemelés időpontjában az elszámolási időszakra az addig alkalmazott szerződéses rendelkezést, vagyis a havi elszámolásra vonatkozó rendelkezéseket kellett volna alkalmazni. Ha azonban a számlázási időszakra vonatkozó, szolgáltató részéről megfogalmazott módosítási javaslat a szerződés részévé vált, akkor a szolgáltatónak az éves elszámolási rendszerre vonatkozó rendelkezések szerint kellett eljárnia. 
Úgy tűnt tehát, hogy a sérelem lényegében az, hogy a panaszosnak a szerződés módosított tartalommal való létrejöttéhez szükséges hozzájárulása nélkül alkalmaztak egy szerződésmódosításból fakadó jogkövetkezményt. Önmagában a panaszosi hozzájárulástól függő szerződésmódosításra alapozott jogkövetkezmények alkalmazása (tehát az éves elszámolási rendszerre való "visszamenőleges" áttérés panaszos beleegyezése nélküli alkalmazása) kizárólag a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő sérelmet  veti fel anélkül, hogy további különösebb vizsgálódást folytatnánk. A jogbiztonság követelménye - az  Alkotmánybíróság gyakorlatát figyelembe véve - általánosságban a kiszámíthatóságra vonatkozó igényt keletkezteti a jogalkalmazókkal szemben. Mindenképpen sérti a jogbiztonság alkotmányos követelményéből fakadó kiszámíthatóságra vonatkozó igényt az a szolgáltatói eljárás, amely a nyilatkozat ráutaló magatartásnak nem minősülő elmulasztását - kifejezett jogszabályi rendelkezés és a felek megállapodásának hiányában -  elfogadásnak tekint, mert ez az eljárás kifejezetten ellentétes a Ptk. 216. §-ának (2) bekezdésében foglalt rendelkezéssel. 
A közüzemi szerződés megkötésének és módosításának a villamos energia közüzemi szabályzatban nem szabályozott kérdéseiben a Ptk. rendelkezései az irányadóak. A szerződés módosításának alakszerűségéről a Ptk. külön rendelkezést a szerződés módosításáról szóló fejezetben nem tartalmaz, ezért a szerződés alakjára vonatkozó általános szabálynak megfelelően arra szóbeli vagy írásbeli megállapodással, valamint ráutaló magatartással is sor kerülhet, kivéve ha jogszabály eltérően rendelkezik. 
A Ptk. 216.§-ának (1) és (2) bekezdéseiben foglalt rendelkezések szerint a nyilatkozattétel elmulasztása csak három logikailag lehetséges esetben minősül a szerződési akarat kifejezésének, vagyis elfogadásnak:
1. Akkor, ha a nyilatkozattétel elmulasztása ráutaló magatartásnak minősül, (A ráutaló magatartás a joghatás kiváltására alkalmas akaratnyilvánítás sajátos - mert nem kifejezett - formája.)
2. akkor ha jogszabály kifejezetten így rendelkezik, vagy 
3. akkor ha a felek ebben megállapodtak.
Ha a nyilatkozattétel elmulasztása nem minősül ráutaló magatartásnak, akkor főszabály szerint nem minősülhet elfogadásnak sem. (A két kivételt az előbbi felsorolás 2. és 3. pontjában foglalt eset képezi.) Tekintettel arra, hogy a ráutaló magatartásnak ki kell fejeznie a szerződés létrehozatalára irányuló akaratot, nem minősíthető ráutaló magatartásnak a nyilatkozattétel elmulasztása akkor, ha az elfogadásra váró fél  saját ajánlatának a másik félhez való megérkezését nem tudja bizonyítani, a másik - tehát a nyiltkozattételt elmulasztó fél pedig vitatja - az ajánlat megérkezését. (A Ptk. szerint az írásban vagy távirati úton közölt nyilatkozat hatályosságához az szükséges, hogy az a másik félhez megérkezzék.) A ráutaló magatartás szerződést csak olyankor keletkeztet, amikor abból a másik fél számára az általános életfelfogás szerint egyértelműen felismerhető az ügyletkötési akarat. A ráutaló magatartásnak - a felek korábban elhangzott nyilatkozataira és a megállapodással kapcsolatos egyéb körülményeire is figyelemmel - ki kell fejeznie a szerződés lényeges vagy lényegesnek minősített pontjait illetően is a megegyezést. A szerződéssel kapcsolatos jogvitákban a nézetkülönbség sokszor abból ered, hogy létrejött-e egyáltalán megállapodás a felek között, illetve ha igen, milyen tartalommal. A ráutaló magatartás ugyanis - aktív cselekvéssel vagy éppen passzivitást tanúsítva - szóbeli nyilatkozat nélkül közvetíti a szerződéses vagy egyéb jogügyleti akaratot. A ráutaló magatartás nem hoz létre szerződést, ha a felek magatartása - önmagában vagy a korábbi tárgyalásokkal, az ügyletkötés körébe eső körülményekkel együtt - nem fejezi ki a megegyezést a szerződés lényeges, vagy bármelyik fél által lényegesnek minősített pontjaiban. Amennyiben a szerződés lényeges feltételei a felek között nem tisztázottak, a teljesítés, az előkészítő intézkedés nem tekinthető szerződést létrehozó ráutaló magatartásnak. A hallgatás csak abban az esetben minősülhet ráutaló magatartásnak, ha az kétséget kizáróan kifejezi a szerződés létrehozására illetőleg módosítására irányuló akaratot (BH1987. 365.). 
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a cég eljárásának jellegéből eleve következett, hogy nem volt nyomon követhető, mikor érkezett meg a panaszoshoz (és az összes többi fogyasztóhoz) a szolgáltató szerződés-módosításra vonatkozó ajánlata. A szolgáltató kereskedelmi igazgatója által az Energia Hivatalhoz küldött egyik levélben pedig kifejezetten az a szolgáltatói álláspont fogalmazódott meg, hogy "nincs különösebb jelentősége annak, hogy a fogyasztó a tájékoztató levelet pontosan mikor kapta kézhez" Valójában azonban az ajánlat megérkezésének időpontja azért fontos, mert csak így lehet megállapítani, hogy az érintett fogyasztónak az ajánlat elfogadásához vagy elutasításához szükséges döntés meghozatalára az általános életfelfogás szerint minimálisan szükséges idő rendelkezésére állt-e. Másrészt a szerződés-módosításra vonatkozó javaslat pontatlan tartalommal határozta meg azt, hogy a szerződésmódosításra vonatkozó ajánlat elfogadása esetén a szolgáltató mikortól alkalmazza az éves elszámolási rendszert. ("A Tiszántúli Áramszolgáltató Részvénytársaság a lakossági fogyasztók körében, valamint az általános árszabású fogyasztók többségénél rövidesen bevezeti az évi egyszeri fogyasztásmérő leolvasást.") A pontatlan tartalommal megfogalmazott szerződés-módosítási ajánlat a Ptk. kötelmi jogra vonatkozó általános szabályai szerint - még elfogadás esetén - sem alkalmas a konszenzus létrehozására. 
Olyan kifejezett jogszabályi rendelkezésre, illetve a felek közötti megállapodásra pedig, amelynek értelmében a nyilatkozattétel elmulasztása elfogadásnak minősül a vizsgálatom során feltárt egyetlen körülmény sem utalt, és ilyenre a felek egyike sem hivatkozott. 
A jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye azonban az országgyűlési biztosok gyakorlata szerint jellegénél fogva önmagában sohasem felhívható, így ezzel az alkotmányos követelménnyel kapcsolatban - bizonyos kivételektől eltekintve - a visszásságot sem lehet önmagában - más jog felhívása nélkül - megállapítani. A biztosok gyakorlata szerint a jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal összefüggő sérelem illetve visszásság megállapításához vagy egy másik alkotmányos jog sérelme vagy valamely a jogrendszer által védett egyéb  jogosultság illetve érdek sérelme szükséges.
A konkrét esetben a vizsgálatra alkalmasnak tűnő sérelem az lehetett volna, hogy a szolgáltató által ténylegesen alkalmazott elszámolási módszer alapján számlázott, fizetendő összeg a panaszos által megfelelőnek tartott elszámolás alapján fizetendő összegnél magasabb, a fogyasztót tehát anyagi károsodás érte. Eljárásom során megállapítottam, hogy a fogyasztót ért esetleges anyagi hátrány nem azonos az általa visszakövetelt 405 forintos összeggel, hiszen az éves elszámolás lényege éppen az, hogy a tényleges és  a kifizetések alapjául szolgáló becsült fogyasztás közötti eltérést a szolgáltató évente korrigálja, aminek eredményeként összességében - hosszú távon - a fogyasztó sem többet sem kevesebbet nem fizet az általa ténylegesen elfogyasztott mennyiség alapján járó díjnál.  A fogyasztó által kifogásolt összeget ráadásul a cég visszafizette a panaszosnak, ezért a fentiekben megjelölt  sérelem nem áll fenn. A kifogásolt 405 forint éves kamatának arányos része pedig - amelytől a panaszos esetleg elesett - olyan elenyésző összeg, amely az Obtv. 17. §-ának (2) bekezdésében foglalt rendelkezés szerint - az esetleges sérelem csekély jelentőségének megállapítására, és így a beadvány elutasítására ad alapot.
	Nincs alap a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő visszásság megállapítására abban az esetben, ha a szolgáltató által a fogyasztónak okozott esetleges anyagi sérelem olyan csekély jelentőségű, amely az Obtv. rendelkezései szerint a beadvány elutasítására adhat okot.   
	A szolgáltató eljárására vonatkozóan fent kifejtettek alapján megállapítottam, hogy félretájékoztatta a panaszost a Magyar Energia Hivatal amikor 1999. június 8-án kelt levelében arról értesítette, hogy " Fentiek alapján pontosan nem állapítható meg, de feltételezhető, hogy a szolgáltató tájékoztatójában biztosított egy hónap felszólalási idő rendelkezésére állt, ezért nem kifogásolható, hogy 1999. január 27-én számlát részszámlaként állították ki visszamenőlegesen 1998. december 7-től."
	A hatóság által adott téves tájékoztatás csak akkor okoz alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben, ha a vizsgálat során megállapítható körülmények arra utalnak, hogy  az ügyfél egyéb sikeres - és általa igénybe venni kívánt - jogérvényesítési eszközök tényleges igénybevétele a hatóság eljárásának eredményétől függött, és így a téves tájékoztatás a sikeres igényérvényesítést megakadályozta.
	A fent jelzett - a hatóság eljárásával kapcsolatos visszásság megállapításához szükséges - körülmény azonban jelen esetben nem állt fenn, így visszásság megállapítására nincs alap.

Budapest, 2000. július 26.

Gönczöl Katalin