OBH 2556/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Állampolgári panasz alapján vizsgálatot indítottam Balatonvilágos Község Önkormányzat Képviselő-testülete által a kötelező intézményes szemételszállításról alkotott 10/1996. (II.21.) sz. rendelet (a továbbiakban: Ör.) alkalmazásával kapcsolatban.
	A panaszos aránytalannak tartja, hogy évi öt hónap használat figyelembevételével kell hulladékszállítási díjat fizetnie, mivel az üdülőt ténylegesen évente legfeljebb kettő, kettő és fél hónapon át használják. Sérelmezi, hogy az önkormányzat szabálysértési bírsággal is sújthatja, amennyiben nem veszi igénybe a szemétszállítási közszolgáltatást.

Az ügy jogszabályi háttere

Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 16. § (1) bekezdése előírja, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítása.
Az Ötv. 95. § (1) bekezdése szerint a Kormány a belügyminiszter közreműködésével a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetője útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi ellenőrzését.
Az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat döntései (rendelete, határozata) megfelelnek-e a jogszabályoknak.
Az Ötv. 99. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére. 

A Kötv. 1. § (1) bekezdése a települési szilárd hulladék elszállítását közszolgáltatási szerződés keretében megvalósuló közszolgáltatássá minősíti, és e szolgáltatás igénybevételét az ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója számára kötelezővé teszi.
A Kötv. 2. §-a szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg többek között:
•	a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit  (Ptk. 226. § (1) bek.);
•	az érintett közfeladattal összefüggő - jogszabályban nem rendezett - helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
•	az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét. 

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 201. §-a  a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. 
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."
A szabálysértésekről szóló - 2000. február 28. napjáig hatályban volt 1968. évi I. tv. (Sztv.)   1. §-a úgy rendelkezett, hogy valamely tevékenységet vagy mulasztást törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet nyilváníthat szabálysértéssé.

A szabálysértésekről szóló - 2000 március 1-jén hatálybalépett - 1999. évi LXIX. tv. (hatályos Sztv.) 1. § (1) bekezdése szerint szabálysértés az a jogellenes tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.
A hatályos Sztv. 135. § (1) bek. szerint a helyszíni bírság összege ötszáz forinttól tízezer forintig terjedhet.
A hatályos Sztv. 169. § (2) bekezdése kötelezte az önkormányzatokat, hogy 2000. március    1-jéig vizsgálják felül az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket és azokat, amelyek e törvény, illetve az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendelet rendelkezéseivel nincsenek összhangban, vagy csak megismételik a magasabb szintű jogszabályokban meghatározott szabálysértési tényállást, helyezzék hatályon kívül.

Az Ör.-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges előírásai a következőket tartalmazzák:
1. § 
"(1) Balatonvilágos belterületén, valamint a külterületi lakott helyek közül a Mathiász lakótelepen található lakó- és üdülőingatlanok tulajdonosai, használói, gazdasági tevékenységet folytató egységei, szolgáltatást végzői részére az ingatlanokon keletkezett háztartási szemét rendszeres elszállításának igénybevétele kötelező.
A rendszeres szemétszállításba bekapcsolt területen lévő ingatlanon keletkezett háztartási szemét elszállításáról - térítés ellenében - a SIÓKOM Rt. (Siófok, Bajcsy Zs. u. 220.) Kommunális Szolgáltató köteles gondoskodni."
4. §
"(1) Állandó lakott ingatlannál október 1-jétől április 30-ig csütörtöki napon heti 1 db kuka ürítése, május 1-jétől szeptember 30-ig csütörtöki és vasárnapi napokon heti kétszer 1 db kuka ürítése, üdülőingatlannál május 1-jétől szeptember 30-ig csütörtöki és vasárnapi napokon heti kétszer 1 db kuka ürítése, elszállítása történik.
(2) A rendszeres szemétszállításba bekapcsolt területeken lévő ingatlanokon keletkezett háztartási szemétnek az ingatlanon történő gyűjtésére és tárolására a tulajdonos, a keletkezett szemét mennyiségének megfelelő kuka edényt köteles beszerezni, elhelyezéséről, pótlásáról, javításáról és fertőtlenítéséről gondoskodni."
5. § 
"A szemétszállítási díjat a lakó- és üdülőtulajdonos fogyasztók részére lakóegységenként és havonta a rendelet mellékletében meghatározott összeggel a szolgáltató számla kibocsátásával állapítja meg. A kibocsátott számlát a fogyasztó június 30-ig, illetve december 31-ig köteles kiegyenlíteni. Amennyiben a fizetési kötelezettséget a határidőre a fogyasztó nem teljesíti, úgy a szolgáltató a törvényes kamat felszámítására jogosult."
6. § 
"(1) Az ipari, kereskedelmi, vendéglátói és egyéb szolgáltató egységek a szolgáltatóval kötelesek külön szerződést kötni a tevékenységük során keletkezett szemét elszállítására."

8. §
"Aki e rendelet előírásaitól eltér, azokat nem alkalmazza, illetve a kötelező szemétszállítást nem veszi igénybe, szabálysértést követ el, és 10000 Ft összegig terjedő bírsággal sújtható."
A rendelet 1. sz. mellékletének a 11/2000. (V.10.) sz. rendelettel megállapított szövege szerint Balatonvilágos községben a közszolgáltatás igénybevételének díja a következő:
1)	Az állandó lakosok számára: 
október 1-jétől április 30-ig heti egyszer 1 db
május 1-jétől szeptember 30-ig heti kétszer 1 db
kuka ürítése 5264 Ft/év/lakás
2)	A nyaralók számára: 
május 1-jétől szeptember 30-ig heti kétszer 1 db
kuka ürítése 3046 Ft/5 hó/üdülőegység.
               
Az ügyben érintett alkotmányos jogok

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".
Az Alkotmány 9. § (1) bekezdése szerint "Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú, és egyenlő védelemben részesül".
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot."

A vizsgálat megállapításai
	A panaszos kérelme elsősorban az Ör.-ben foglalt rendelkezések felülvizsgálatára irányul. 
	A Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján kiadott Ör. tekintetében azonban az állampolgári jogok országgyűlési biztosának közvetlen intézkedési jogosultsága nincs.
	Az Obtv. 16. § (1) bekezdésében és 29. § (1) bekezdésében foglaltak egybevetéséből ugyanis az következik, hogy az országgyűlési biztos vizsgálati és intézkedési jogosultsága a helyi önkormányzat rendeletalkotó tevékenységére, azaz a rendelet előkészítésére és magára a rendeletre - miután ez nem hatósági tevékenység - nem terjed ki.
	Az önkormányzatok törvényességi ellenőrzése az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében az illetékes megyei közigazgatási hivatal vezetőjének hatáskörébe tartozik. Az önkormányzati rendelet mint jogszabály alkotmányosságának utólagos vizsgálatára pedig az Alkotmánybíróság jogosult.
	A települési szilárd hulladék összegyűjtése a Kötv. 1. § (1) értelmében közszolgáltatásnak, az e tevékenységet az önkormányzat megbízásából végző szervezet pedig értelemszerűen közszolgáltatást végző szervezetnek minősül, így tevékenységének vizsgálatára az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed.
Az előzőekre tekintettel ezért azt vizsgáltam, hogy az Ör. alkalmazása során keletkezhettek-e alkotmányos visszásságok. 
Az önkormányzatok a Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján nagyfokú önállósággal rendelkeznek, a települési szilárd hulladék elszállítási díjának és a díjfizetés alapjának megállapítása során. Mivel törvényi felhatalmazás alapján szerződéses jogviszony elemeit szabályozzák, tiszteletben kell tartaniuk a Ptk. 1. § (1) bekezdésben foglaltakból eredő azt az alkotmányos követelményt, amely szerint az önkormányzatoknak a gazdasági szervezetek és az állampolgárok személyi viszonyait szabályozó jogszabályokat a Ptk.-val összhangban, arra figyelemmel kell értelmezni. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása az önkormányzatokkal szemben is olyan alapvető követelmény, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásukkor nem hagyhatnak figyelmen kívül. (54/1998. (XI.27.) AB határozat, 52/1998. (XI.27.) AB határozat,  55/1998. (XI.27.) AB határozat stb.)
	Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósítja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Lényeges követelmény, hogy a közszolgáltatás díja az általány jellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás ellenértékéhez közelítsen, a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülményeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. (43/1997. (VII.1.) AB határozat)
	A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti az önkormányzatokkal szemben azt a követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározásakor a díj összegét nem a tényleges szemét kibocsátáshoz, és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem az azt tükröző más mutatóhoz (pl. a szobák és más helyiségek száma, nagysága, a lakásban élő személyek száma, a kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására.
	Az Alkotmánybíróságnak a témára vonatkozó döntéseiben megfogalmazott követelmények megvalósítása különböző módszerekkel is lehetséges. A gyakorlatban több önkormányzat is alkalmaz az alkotmányos követelményeknek megfelelő megoldást.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy az Ör. gyakorlati alkalmazása részben a panaszos által is kifogásolt okból, részben azon túlterjedő okokból is alkotmányos visszásságot okoz, illetve okozhat. 
	Az Ör. olyan díjrendszert vezetett be, amelyben a díjfizetés alapja kizárólag az ingatlan vagy az üdülőegység, és a hulladékszállítások száma. Az Ör. díjazási rendszere teljesen független az elszállított hulladék mennyiségétől, az alkalmazható hulladékgyűjtő edény méretét az Ör. nem határozza meg. 
	Az átalánydíj alkalmazása az Alkotmánybíróság álláspontja szerint önmagában nem alkotmányellenes, azonban átalánydíj alkalmazása során fokozottan kell törekedni a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására. Azáltal, hogy az Ör. a díjazást az elszállított szemét mennyiségétől teljesen függetlenül állapítja meg, alkotmányos visszásság keletkezik az Ör. gyakorlati alkalmazása során. Nem érvényesíthető ugyanis a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának Ptk.-beli követelménye.
	Az Alkotmánybíróság 54/1998. (XI.27.) AB sz. határozatában azt is kifejtette, hogy az objektív ismérveknek megfelelően meghatározott igénybevevői körökre azonos tartalmú, illetve joghatású rendelkezéseket kell megállapítani. Ebből az is következik, hogy az objektív ismérvek alapján különböző csoportokra nézve megfelelő különbségeket tartalmazó szabályokat kell alkotni.
	Az Ör. az előbbi alkotmányossági követelményeknek nem teljesen felel meg. Üdülők esetében ugyanis május 1-jétől szeptember 30-ig ugyanolyan jellegű használatot feltételez, mint az állandó lakosok tekintetében, és ennek alapján heti kétszeri hulladékszállítást vesz figyelembe a díj meghatározásakor.
	Az üdülőhasználat sajátosságaiból adódóan a balatoni üdülőterületeken nem feltételezhető, hogy az üdülőket május 1-jétől szeptember 30. napjáig az állandó lakásokkal azonos módon folyamatosan használják, és azokban az állandó lakásokkal azonos gyakoriságú hulladékszállítás szükséges az említett öt hónapon keresztül. Az Ör. azzal a rendelkezésével, hogy május 1-jétől szeptember 30-ig az eltérő módon használt üdülőkre nem állapított meg a lakásoktól részben eltérő szabályokat, megsértette azt a követelményt, amely szerint az objektív ismérveknek megfelelően meghatározott igénybevevői körökre azonos tartalmú rendelkezéseket kell meghatározni.
	Az átalánydíj megállapításánál fokozottabban figyelembe kellett volna venni egyrészt az elszállított hulladék mennyiségét, másrészt az üdülők és az állandó lakások használatából adódó különbségeket. Nem tekinthető ugyanis reálisnak, hogy az ún. elő- és utószezonhoz tartozó időszakokra vonatkozóan az Ör. az állandó lakásokkal azonos üdülőhasználatot feltételez. Az ilyen szabályozás gyakorlati alkalmazása a tulajdon védelmével és a tulajdoni formák egyenjogúságával összefüggő alkotmányos visszásságot eredményez a gyakorlati alkalmazás során.
	Az Ör. 2. §-a értelmében a szolgáltatók, valamint a gazdasági tevékenységet folytatók is kötelesek a közszolgáltatást igénybe venni. E tulajdonosok számára azonban az Ör. nem határozza meg a szolgáltatás díját, hanem annak megállapítását a fogyasztó és a szolgáltató közötti megállapodás körébe utalja. Az Ör. 6. §-ának (1) bekezdése ellentétes a Kötv. 2. § f) pontjában foglalt előírással, amely szerint a kötelező közszolgáltatásba bevont valamennyi ingatlan tulajdonosát terhelő díjfizetési kötelezettséget és a díj mértékét az önkormányzatnak rendeletben kell szabályozni. A szolgáltatók és a gazdasági tevékenységet végzők számára a hulladékszállítás szolgáltatási díjának megállapítása a rendeletből hiányzik. Miután a rendelet e tekintetben ellentétes a Kötv.-vel, a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő alkotmányos visszásságot eredményez az a gyakorlat, amely szerint a Kötv. hatálya alá tartozó egyes tulajdonosok számára esetenként szerződésben kell megállapítani a szolgáltatás díját. Ez önkényes jogalkalmazásra ad lehetőséget.
	Az Ör. 8. §-a szabálysértésnek nyilvánítja a rendelet előírásaitól való eltérést, illetve a kötelező szemétszállítás igénybevételének elmulasztását.
	A Kötv. hatálya alá tartozó közszolgáltatás a polgári jogviszonyok körébe tartozik, melynek sajátossága, hogy a szerződés létrehozása, a szolgáltatás igénybevétele jogszabály alapján kötelező, és jogszabály állapítja meg a szerződés egyes tartalmi elemeit, így a szolgáltatásért fizetendő díj mértékét is. Miután a polgári jog körébe tartozó szerződéses jogviszonyról van szó, így az ezzel kapcsolatos jogviták rendezése is csak a polgári jog szabályai szerint történhet. A teljesítéssel vagy a fizetendő díjjal kapcsolatos vita esetén  - ideértve azt is, ha a szolgáltatás igénybevételére kötelezett nem fizeti meg a díjat -  a Ptk. és a Pp. szabályait kell alkalmazni. A meg nem fizetett közszolgáltatási díj érvényesítése a polgári jog, a polgári eljárásjog szabályai alapján, behajtása pedig a bírósági végrehajtás szabályairól szóló 1994. évi LIII. törvény alapján lehetséges.
	Az Alkotmánybíróság 19/1998. (V.22.) AB határozatában úgy foglalt állást, hogy az önkormányzat részére az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés a) pontja, és az Ötv. 16. § (1) bekezdése által biztosított rendeletalkotási jog nem jelenti azt, hogy a helyi önkormányzat bármely jogellenes magatartást szabálysértéssé nyilváníthat. A szabálysértés a közigazgatásellenes magatartások, illetőleg az emberi együttélés szabályait sértő magatartások, az ún. kriminális cselekmények szankcionálására hivatott jogintézmény (63/1997. (XII. 11.) AB hat.). A szabálysértés intézményének e rendeltetésével összeegyeztethetetlen az, hogy a jogalkotó - valamely közjogi védelmet igénylő közérdek nélkül - önmagában a polgári jogi szerződésből eredő kötelezettség nem teljesítését szabálysértéssé nyilvánítsa. 
	Az Ör. megalkotásakor érvényben levő és a hatályos Sztv. 1. §-a is az önkormányzat eredeti jogalkotó hatáskörére tekintettel ruházza fel a helyi önkormányzatot a jogellenes magatartás szabálysértéssé nyilvánításának jogával. A helyi önkormányzatot megillető e jogosítvány arra szolgál, hogy az önkormányzat az eredeti jogalkotási hatáskörében meghatározott közigazgatási jogi előírások és társadalmi együttélési szabályok megsértését szankcionálja. Az önkormányzat rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, ezért a helyi önkormányzat nem nyilváníthat szabálysértéssé olyan jogellenes magatartásokat, amelyek jogkövetkezményeit, szankcióit magasabb szintű jogszabály szabályozza.
	A közszolgáltatásnak minősülő települési szilárd hulladék elszállításának kérdéseit alapvetően a Ptk. és a Kötv. mint az Ör.-nél magasabb szintű jogszabály szabályozza. A közszolgáltatási szerződés tartalmára vonatkozó szabályokat a Kötv. felhatalmazása alapján a Ptk. keretei között a helyi önkormányzat is megállapíthat rendeletében, ezzel azonban a közszolgáltatási jogviszony nem lép ki a polgári jog keretei közül. Ezért a Kötv. 2. § (2) bekezdés e) pontja által megállapított szabálysértési rendeletalkotási felhatalmazás nem terjed ki arra, hogy a közszolgáltatási szerződés megkötésére, teljesítésére vonatkozó kötelezettségek elmulasztását az önkormányzat szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. 8. §-a lehetővé teszi, hogy a polgári jog körébe tartozó kötelezettségek elmulasztása (pl. a szolgáltatás igénybevételének mellőzése, vagy a díjfizetés elmulasztása) miatt szabálysértési eljárás induljon a tulajdonos ellen. Az ilyen eljárás azonban a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével ellentétes alkotmányos visszásságot eredményez.
	Az Ör. alkalmazásával kapcsolatos alkotmányos visszásságok nem csak az Ör., hanem a Kötv. hiányos szabályozására is visszavezethetők.
	Az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV.21.) AB határozatában megállapította: "Alkotmányellenes helyzet jött létre annak következtében, hogy az Országgyűlés az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény 2. § f) pontjában oly módon adott felhatalmazást a települési önkormányzat képviselő-testületének a törvény hatálya alá tartozó közszolgáltatások díjának megállapítására, hogy elmulasztotta a díjmegállapításra vonatkozó garanciális rendelkezések meghozatalát."
	Az Alkotmánybíróság említett határozatában felhívta az Országgyűlést, hogy szabályozási feladatának 2000. június 30-ig tegyen eleget.
	Ez a körülmény azonban nem mentesíti az önkormányzatokat azon kötelezettség alól, hogy az Alkotmánnyal és az alkotmányos jogszabályokkal összhangban álló rendeletet hozzanak a Kötv. végrehajtására. Az Alkotmánybíróság ugyanis számos határozatában rögzített a Kötv. végrehajtásával kapcsolatos alkotmányos követelményeket, melyek figyelembevételével az Alkotmánnyal összhangban álló rendeleteket lehet alkotni, függetlenül attól, hogy az Országgyűlés mikor tesz eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási feladatának.
	Az Országgyűlés a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény megalkotásával tett eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási kötelezettségének. Az új törvény módosítja a Kötv.-t, rendelkezései azonban 2001. január 1. napján lépnek hatályba. 
	Az említett alkotmányos visszásságok miatt a jogalkalmazóknál, így a szolgáltatónál és a szabálysértési hatóságoknál nincs lehetőségem intézkedés tételére, mert rájuk az Ör. mint hatályos jogszabály rendelkezései kötelezőek. A visszásságok megszüntetésének lehetséges módja az Ör. módosítása, amely egyébként az utóbb említett törvény alapján szükségessé válik. 
	Az Ötv. 99. § (1) bekezdése értelmében a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének lehetősége van arra, hogy az alkotmányos követelményeknek nem mindenben megfelelő Ör. módosítását kezdeményezze a feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetése érdekében.

Ajánlás

Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

Felkérem a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy kezdeményezze Balatonvilágos Község Önkormányzat Képviselő-testülete által alkotott, többször módosított 10/1996. (II.21.) sz. rendelet felülvizsgálatát és módosítását.

Ennek során indítványozza, hogy:
•	a települési szilárd hulladék díjának megállapítása során törekedjenek a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának, a ténylegesen elszállított hulladék mennyiségének figyelembevételére,
•	az üdülőtulajdonosok tekintetében fokozottabban vegyék figyelembe az üdülők és az állandóan használt lakások használatának különbségeiből adódó eltéréseket,
•	rendeletben szabályozzák valamennyi, a Kötv. hatálya alá tartozó ingatlantulajdonos számára a hulladékszállítási díj mértékét, 
•	vizsgálják felül az Ör. szabálysértési rendelkezését, hozzák összhangba a hatályos Sztv. előírásaival, és zárják ki a szabálysértési tényállások köréből a polgári jogi kötelezettség elmulasztásának szabálysértéssé nyilvánítását.

Budapest, 2000. december 13.

Gönczöl Katalin