OBH 2260/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr.Ágoston Zsuzsa

A vizsgálat megindítása

	A Zirzen Janka Nevelőotthonban 1999 május 7-én  folytatott helyszíni vizsgálat idején a nevelőotthonban nevelkedett a 11 éves D. Zs., akiről  a  nevelők elmondták, hogy a közelmúltban szereztek tudomást örökbefogadásának felbontásáról.
	A gyámhatóság az örökbefogadást csak abban az esetben bonthatja fel, ha az a kiskorú érdekében áll, ezért alkotmányos visszásság gyanúja miatt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§- ban foglalt jogkörömben  az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.
	
A megállapított tényállás

	A körülmények részletes feltárása érdekében megkerestem  a kiskorú ügyében eljáró gyámhatóságot. A rendelkezésemre bocsátott iratanyag áttanulmányozását követően az alábbiakat tudtam meg: az 1988 -ban született gyermek szüleinek szülői felügyeleti jogát a 1989- ben a bíróság megszüntette, ezzel 1990 -ben lehetővé vált örökbefogadása. Az örökbefogadó szülők ekkor már egy éve  háztartásukban nevelték  - nevelőszülőként - a kislányt. A gyermekkel az átlagosnál több probléma volt, az örökbefogadók megfelelő nevelése érdekében szakembereket, orvosokat, kerestek meg, végül 1993 -ban intézetbe utalását kérték.
	1993 júniusától a gyermek intézeti elhelyezettként egy vidéki nevelőotthonban nevelkedett, majd átkerült a budapesti Zirzen Janka nevelőotthonba. Az 1994 -ben és 1995 -ben készült nevelőotthoni jelentések szerint a szülei látogatták, felőle érdeklődtek. A kislány a találkozásoknak örült, ugyanakkor általában dühkitörések követték.
	A gyermekkel való kapcsolattartásról egyéb adat nincs az iratok között. A szülők 1997 július 11 - én kelt, örökbefogadás felbontása iránti kérelmükben azt írták, hogy a gyermekkel már hosszú ideje semmilyen kapcsolatuk nincs, egy éve nem  is látogatták.
	A  Budapest Zugló Gyámhivatal 1998 november 26-án  kelt 10/720/98 sz. határozatával az örökbefogadás felbontását engedélyezte, valamint döntött a névviselésről is, akként, hogy a gyermeket a 9 évig viselt név viselésétől megfosztotta és a születésekori névvel való anyakönyvezését rendelte el. Ezzel a 11 éves kislány keresztneve is megváltozott.
	Az örökbefogadás felbontása iránti eljárás másfél év alatt zárult le, az alábbiak szerint:
-1997 július 11- én a szülők levélben  a Fővárosi Gyermek és Ifjúságvédő Intézet Igazgatójához fordultak az örökbefogadás felbontását kérve;
-1997 augusztus 14 -én a gyermek és ifjúságvédő intézet a kérelmet áttette a XIV. kerületi gyámhatósághoz (ebben az időszakban az örökbefogadás felbontására a Fővárosi Közigazgatási Hivatalnak  volt hatásköre);
-1997 augusztus 27-én a kerületi gyámhatóság a kérelmet és   a gyermek intézetbe utalásával kapcsolatos iratokat megküldte az eljárásra illetékességgel rendelkező Fővárosi Közigazgatási Hivatalnak. 1997 október 18-án a Fővárosi Közigazgatási Hivatal további iratokat kért, a XIV. kerületi gyámhatóság 1997 november 7 - én válaszolt: már korábban elküldött minden iratot
-1998 január 15 -én a Fővárosi Gyámhivatal a gyámhatósági eljárásra vonatkozó kormányrendeletben a megváltoztatott hatásköri szabályozásra hivatkozva visszaküldte  az iratokat a  kerületi gyámhatóságnak;
-1998 február 18 -án az örökbefogadó szülőket meghívta a gyámhivatal. A szülők 1998 március 4 - én megjelentek. Ekkor az alábbi tartalmú jegyzőkönyv készült: "Megbeszélésre megjelent ügyfelek kijelentik, hogy a Fővárosi Közigazgatási Hivatalnál D... Zs... örökbefogadásának megszüntetése ügyében benyújtott kérelmüket fenntartják. Az eljáró ügyintéző közli a további ügymenetet. Mást előadni nem kívánnak, a jegyzőkönyvet elolvasás után helybenhagyólag aláírják." 1998 április 27 - én a gyámhivatal ismét felkérte az örökbefogadó apát, hogy  menjen be a gyámhivatalba. Ezúttal az örökbefogadást engedélyező határozatot kellett bevinnie;
-1998 július 8 - án az örökbefogadás felbontása iránti eljárásban való képviseletre a  kiskorú részére eseti gondnokot rendelt a gyámhatóság, aki 1998 augusztus 26 - án nyilatkozott: az örökbefogadás felbontását nem ellenzi. 1998 szeptember 21 -én a gyámhivatal felmentette az eseti gondnokot;
-1998 szeptember 19 -én a gyámhivatal a III. kerületi gyámhatóságtól  - mely 1990-ben engedélyezte az örökbefogadást, az örökbefogadás engedélyezése iránti kért, ezeket 1998 október 13 -án küldte  meg a társhatóság;
- 1998 november 26 -án a gyámhivatal az örökbefogadást felbontotta;
- 1999 január 21 -én a Fővárosi Gyermek és Ifjúságvédő Intézet igazgatóhelyettese jelezte, hogy a gyermek státusza rendezetlen, nincs törvényes képviselője
- 1999 április 7- én a kiskorút tartós nevelésbe vette a gyámhivatal, a nevelőotthon vezetőjét részére gyámként kirendelte és vagyonkezelő eseti gondnokot is rendelt részére
	Az gyermeket nevelő intézet vezetője elmondta, hogy amikor a döntésről tudomást szerzett, arra gondolt, hogy a gyermek névváltoztatásának engedélyezését fogja  kérni a  Belügyminisztériumtól.

Érintett alkotmányos jogok:

   - jogbiztonság sérelme [ Alkotmány 2.§ (1)]
   - ifjúság létbiztonsághoz, oktatáshoz, neveléshez való joga [Alkotmány 16.§]
   - emberi méltósághoz való jog  sérelme [Alkotmány 54.§ (1)]
- gyermekek joga a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jog sérelme [Alkotmány 67.§ (1)]
- lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog sérelme [Alkotmány 70/D.§ (1) 
- tulajdonhoz való jog  sérelme [Alkotmány 13. § (1)]
   - jogorvoslathoz való jog  sérelme[Alkotmány 57.§ (5)
   - panaszhoz való jog  sérelme [Alkotmány 64.§

Alkalmazandó jogszabályok

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról

Csjt. 56. § (1) Az örökbefogadást a felek kölcsönös kérelme alapján a gyámhatóság felbonthatja.
(2) Az örökbefogadás felbontását csak akkor lehet engedélyezni, ha az a közérdeket nem sérti, ha pedig az örökbefogadott még kiskorú, ezenfelül csak akkor, ha a felbontás a kiskorú érdekében áll. Az eljárás során a gyámhatóság az örökbefogadott vér szerinti szüleit is meghallgatja, ha ennek nincs elháríthatatlan akadálya.
Csjt. 57. § (1) Az örökbefogadást a bíróság felbontja, ha akár az örökbefogadó, akár az örökbefogadott olyan magatartás tanúsított, amely miatt az örökbefogadás fenntartása a másik félre elviselhetetlenné vált vagy, ha az örökbefogadás célját és társadalmi rendeltetését nem tölti be.
58.§ (2) Az örökbefogadás felbontása után az örökbefogadott és leszármazói az örökbefogadással felvett családi és utónevet nem viselhetik, kivéve ha a gyámhatóság, illetőleg a bíróság másképp rendelkezik.
Csjt. 98. § (1) Intézeti gyámság alá tartozik az a kiskorú, akit intézeti nevelésbe vagy állami nevelésbe vettek, továbbá akit ideiglenes hatállyal intézetbe utaltak és a szülője ellen a szülői felügyelet megszüntetése iránt per van folyamatban. [91. § (2) bek.]. Ilyen esetben a gyám a gyermek- és ifjúságvédő intézet vezetője, vagy annak igazgatási ügyekben eljáró helyettese.    ( hatályban 1997 november 1-ig )
Csjt. 98. § (1) Gyámság alá tartozik az a gyermek, akit átmeneti vagy tartós nevelésbe vettek, továbbá akit ideiglenes hatállyal nevelőszülőnél vagy gyermekotthonban, illetve más bentlakásos intézményben helyeztek el, és szülője ellen a szülői felügyelet megszüntetése iránt per van folyamatban [91. § (2) bek.].
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben a gyámhivatal a gyermek részére gyámot rendel. Gyámul rendelhető a gyámi feladatok ellátására alkalmas
a) nevelőszülő,
b) gyermekotthon vezetője,
Csjt. 103. § (1) A gyám működésében a gyámhatóság rendszeres felügyelete és irányítása alatt áll. Működéséről, különösen a gyámsága alatt álló kiskorú ügyeiről bármikor köteles felvilágosítást adni a gyámhatóságnak.
(4) A gyám a vagyonkezelésről - a gyámhatóság eltérő rendelkezése hiányában - legalább évenként köteles a gyámhatóságnak számot adni.

51/1986. (XI. 26.) MT rendelet a kiskorúakról való állami gondoskodásról, valamint a szülő és a gyermek kapcsolattartásának szabályozásáról ( hatályban 1987.VII. 1. - 1997 XI.1.)
4. § A gyámhatóság a szülő kérelmére, illetőleg beleegyezésével a kiskorú intézeti elhelyezéséről gondoskodik, ha a szülő kedvezőtlen szociális helyzete, egészségügyi körülményei, indokolt távolléte vagy más akadályoztatása miatt a kiskorú nevelését a családban nem tudja megoldani, feltéve, hogy e körülmények kialakulása a szülőknek nem róható fel.
6. § (1) Ha a kiskorú testi, értelmi vagy erkölcsi fejlődését környezete veszélyezteti, s a védő- és óvóintézkedések nem vezettek eredményre, illetőleg azoktól eredmény nem várható, továbbá ha a gyermek nevelése - magatartása miatt - a családban nem biztosítható, a gyámhatóság a kiskorút intézeti nevelésbe veszi.

A gyámhatóságokról, valamint  a  gyermekvédelmi  és  gyámügyi  eljárásról  szóló  149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet

48. § (1) A gyámhivatal az örökbefogadás felbontása iránti kérelem elbírálása során
a) meghallgatja a Gyvt. 128. §-ában meghatározott személyen kívül az örökbefogadott gyermek vér szerinti szüleit is,
b) vizsgálja a Csjt. 56. §-ának (2) bekezdésében meghatározott feltételeket,
c) indokolt esetben gondoskodik a gyermek törvényes képviseletéről.
(2) Az örökbefogadás felbontása iránti eljárás során készített jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell
a) az örökbefogadott leszármazottainak születési helyét, idejét és lakóhelyét,
b) az örökbefogadott és leszármazottai házasságkötésének helyét és idejét,
c) a felek nyilatkozatát arról, hogy az örökbefogadás felbontásának joghatásait ismerik,
d) az örökbefogadottnak és leszármazottainak az örökbefogadás utáni családi jogállására és névviselésére vonatkozó adatokat,
e) azokat az adatokat, amelyekből megállapítható, hogy az örökbefogadás felbontását kizáró körülmény nem áll fenn [Csjt. 56. § (2) bek.].
(3) Az örökbefogadást felbontó határozat rendelkező részének a 14. §-ban foglaltakon kívül tartalmaznia kell
a) az örökbefogadást engedélyező gyámhivatal megnevezését, a határozat számát és keltét,
b) az örökbefogadottnak az örökbefogadás előtti és utáni nevét, továbbá az örökbefogadottnak, valamint az örökbefogadás felbontásával érintetteknek az örökbefogadás felbontása utáni nevét,
c) az örökbefogadott születési és házassági anyakönyvi bejegyzésének anyakönyvi folyószámát, házasságkötésének helyét és idejét, az örökbefogadott leszármazottai anyakönyvi bejegyzésének anyakönyvi folyószámát, továbbá mindazokat az adatokat [(2) bek. a), b), d) pont], amelyek szükségesek az örökbefogadás felbontásával érintettek újbóli anyakönyvezéséhez, illetve az anyakönyvi bejegyzés kiigazításához,
d) az örökbefogadás felbontása iránti kérelem beadásának napját,
e) annak megállapítását, hogy az örökbefogadás kinek a vonatkozásában szűnt meg [Csjt. 58. § (1) bek.].

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról
118. § (1) A megyei gyámhivatal ellátja az illetékességi területéhez tartozó települési önkormányzat jegyzőjének, a városi gyámhivatalnak szakmai irányítását és felügyeletét, illetőleg másodfokú hatósági jogkört gyakorol a települési önkormányzat jegyzőjének, a városi gyámhivatalnak gyámügyi hatósági ügyeiben.
132. § (1) Ha az ügyben a gyermek személyiségével kapcsolatos jelentős tény vagy körülmény megítéléséhez különleges szakértelem szükséges, szakértőként elsősorban nevelési tanácsadót, szakértő- és rehabilitációs bizottságot, pszichiátriai szakellátó intézményt vagy családvédelemmel foglalkozó szervet, illetve szakértői névjegyzékbe felvett személyt kell megkeresni.

A vizsgálat megállapításai
	
	A kiskorú 1993 június 9 - től intézeti elhelyezésben részesült. A gyermekvédelmi törvény hatálybalépése előtti jogi szabályozás szerint az intézeti elhelyezés jogintézményének alkalmazására akkor került sor, ha a szülő gyermekét valamilyen akadályoztatás miatt nem tudta ellátni. Ez az ellátási forma a szülők szülői felügyeleti jogát nem érintette, a gyermek törvényes képviselői továbbra is ők maradtak.
	Amikor 1993 - ban a gyermek intézeti elhelyezéséről döntött a gyámhatóság akkor ezzel az intézkedésével egyidejűleg semmit nem tett a gyermek megfelelő ellátása, kezelése érdekében. Az elhelyezés oka a gyermek magatartási problémáinak kezelhetetlensége volt. A családnak megoldást jelentett ez az intézkedés, de a gyermek helyzete  romlott, egy vidéki nevelőotthonba került és speciális ellátásban nem részesült. A nevelőotthonban igyekeztek elfogadni őt, beilleszkedését segíteni, de az állapotára való tekintettel ez csak a probléma megoldásának elhalasztása volt. A deviáns, egyébként  ép intellektusú gyermek beiskolázását 8 éves koráig kitolták, de semmilyen szakellátásban nem részesült. Ebből következően megállapítottam, hogy a helyzetet  előidéző intézkedések, illetőleg a szükséges intézkedések megtételének elmulasztása alkotmányos visszásságot okozott  az oktatáshoz, neveléshez való jog [Alkotmány 16.§], a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz [Alkotmány 67.§ (1)], valamint a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog[Alkotmány 70/D.(1)§]  vonatkozásában.
	Az intézeti elhelyezést követően  rövid időn belül kiderült hogy a kiskorúnak nincs esélye arra, hogy visszakerüljön a családba, a  szülőkkel való kapcsolata egyre felszínesebb lett, majd 1996 elején teljesen megszakadt.
	 Az intézeti elhelyezett és intézeti nevelt között a jogszabályban rögzített  elhatárolás lényegében az intézetbe utalás objektív és szubjektív oka közötti különbségre utal. Abban az esetben, ha a gyermek nevelésére valamilyen objektív akadály miatt nem képes a szülő és ennek megszűnéséig gyermeke ellátásához segítséget kér a gyámhatóságtól, az intézeti elhelyezés a megfelelő intézkedés. Jelen esetben a gyermek nevelését magatartási problémái miatt nem bírta ellátni a szülő és nem átmeneti segítséget kért gyermeke elhelyezéséhez. Ha a gyermek magatartási problémáinak kezelésére a szülő már nem volt képes és elhelyezését kérte, akkor az intézeti nevelésbe vétel lett volna a megfelelő döntés. Erre vonatkozóan teljesen egyértelmű volt az intézkedés idején hatályban lévő jogi szabályozás:" ha a gyermek nevelése - magatartása miatt - a családban nem biztosítható, a gyámhatóság a kiskorút intézeti nevelésbe veszi." Jogszabálysértő az, hogy intézeti elhelyezett státuszban volt a gyermek.
	Az intézetben  nevelkedő gyermek részére megállapított családi pótlékot - ha státusza intézeti nevelt - a gyámhatóság felügyelete alatt a gyermek és ifjúságvédő intézet kezelte, akként, hogy gyámhatósági fenntartásos betétkönyven kerül elhelyezésre. A Fővárosi Gyermek és Ifjúságvédő Intézet ügyintézőjétől telefonon kapott tájékoztatás szerint a gyermek részére 1999 április 15-től igényelték meg a családi pótlékot, közvetlenül azután, hogy április 7-én a gyámhatóság tartós nevelésbe vette. Ha figyelembe vesszük azt a tényt, hogy a gyermek hat éve él állami gondoskodásban és  erre az időszakra a családi pótlék kamataival együtt az ő vagyona kellene legyen, akkor jelentős vagyoni hátrány érte, akkor megállapítható, hogy  súlyos visszásságot okozott a  tulajdonhoz való alkotmányos joga  vonatkozásában.
	Az intézeti elhelyezést követően  az örökbefogadó szülők maradtak a gyermek   törvényes képviselői. A kiskorú gyakorlatilag törvényes képviselő nélkül élt évekig, az örökbefogadó szülőket már nem érdekelte sorsa, intézeti gyámja pedig nem volt, mert intézeti elhelyezett volt. 
	Az, hogy az örökbefogadás felbontása iránti eljárás időszakában és azt megelőzően a gyermek érdekeit már senki sem védte,  a gyermek  jogorvoslathoz való jogának [Alkotmány 57.§ (5) és a panaszhoz való jogának [ Alkotmány  64. §] a vonatkozásában okozott alkotmányos visszásságot.  	Ha intézeti gyámság alá tartozott volna, akkor  a gyám is nyilatkozhatott volna az örökbefogadásról, névviselésről, élhetett volna jogorvoslati jogával. Az örökbefogadás felbontása után a kiskorúnak  már formailag sem volt törvényes képviselője, ezért a Fővárosi Gyermek és Ifjúságvédő  Intézet igazgatóhelyettese kérte a gyámhatóság intézkedését.
	Az örökbefogadás felbontása a Csjt. alapján vagy gyámhatósági, vagy bírósági hatáskör. Csak abban az esetben gyámhatósági hatáskör, ha a felek - függetlenül az örökbefogadott életkorától - a felbontást közösen kérik. A Családjogi törvény magyarázata még a következő kiegészítést tartalmazza: "Ha a gyermek nevében eljáró eseti gondnok az örökbefogadás felbontását nem tartja a gyermek érdekében állónak, akkor nincs közös kérelem... A felbontást a gyámhatóság csak akkor engedélyezheti, ha közérdeket nem sért, és a kiskorú érdekében áll. " A törvény szövegéből egyértelműen következik, hogy az egyoldalú bontási kérelmekre bírói hatáskör vonatkozik. A gyámhatósági eljárásról szóló kormányrendelet előírja azokat az adatokat, melyeket az örökbefogadás felbontása iránti kérelemnek és a határozatnak tartalmaznia kell. A vizsgált ügyben a kérelemről nem  is készült jegyzőkönyv, az örökbefogadás felbontását az örökbefogadók 1997- ben a Gyivihez írt kérelem alapján engedélyezte a gyámhatóság. Azzal is súlyos jogszabálysértést követett el, hogy az egyoldalú kérelemre,  - az örökbefogadás intézményének a teljes félreértelmezéséről tanúskodó eljárását követően - a felbontást engedélyezte. Az örökbefogadás felbontását a gyermek részére kirendelt eseti gondnok nyilatkozatában nem ellenezte, de ez  nyílván nem tekinthető kérelemnek.
	 Azzal, hogy fent leírt jognyilatkozatok  alapján a gyámhatóság felbontotta az örökbefogadást, a jogbiztonsággal [Alkotmány 2.§ (1)]  valamint a gyermekek  megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogával [Alkotmány 67.§ (1)] összefüggésben súlyos visszásságot okozott. Az örökbefogadás felbontása iránti eljárás és a határozat jogszabálysértések sokaságát  tartalmazza. A határozat - a kiskorú személyiségi jogait teljesen negligálva - részletesen tartalmazza azokat a magatartási problémákat, eseményeket melyeket az örökbefogadók mondták el. A határozat indoklása szerint a szülők  "elmondása és átélésük alapján fordultak .a gyámhatósághoz, hogy az örökbefogadást a hatóság bontsa fel." Ezekről az esetekről egyébként az iratokban feljegyzés, vagy más dokumentum nincs.  A gyámhatóság a gyermek érdekét még formálisan sem vizsgálta, döntését  az örökbefogadók által elmondottakra és a gyermekről évekkel korábban készült pedagógiai véleményekre alapozta. Az örökbefogadás felbontását engedélyező határozatnak  a jogszabály előírása szerint  tartalmaznia kell az örökbefogadás felbontása iránti kérelem beadásának napját. (A határozatban az örökbefogadás engedélyezése iránti kérelem napját tüntették fel mert  szabályszerű felbontás iránti kérelem nem is volt.)
	A gyermek gyámhatósági iratanyagában egyetlen pszichológiai vélemény van, mely 1993 -ban  készült, az intézeti beutalás előtt. Az örökbefogadás felbontása iránti eljárásban pszichológiai vélemény nem készült, a gyermeket gondozó személyek az eljárásról nem is tudtak, az eseti gondnok, akit az örökbefogadási eljárásban való képviseletre rendeltek ki akkor  nyilatkozott, amikor  az örökbefogadás engedélyezésével kapcsolatos iratok még nem  érkeztek meg a társhatóságtól, ezeket nem is látta. Nyilatkozata megtétele után, az eljárás közben felmentette a gyámhatóság, így a határozatról már nem is értesült.
A Csjt. [56. § (2)]. szerint elháríthatatlan akadály esetét kivéve az eljárás során a gyámhatóságnak az örökbefogadott vér szerinti szüleit is meg kell hallgatnia. Erre vonatkozóan kísérlet sem történt.
Az örökbefogadás megszűnésének a joghatályai közül a Csjt. a névviselést kiemeli.
Az örökbefogadott az örökbefogadással felvett családi nevet az örökbefogadás felbontása után akkor viselheti, ha azt az  örökbefogadás alapján kialakult körülmények és a hosszú időn át fennállt névviselés indokolhatja. A keresztnév megváltoztatására vonatkozó döntés meghozatala anélkül, hogy a gyermeket ismerő szakember, pedagógus, sőt az ítélőképessége birtokában lévő gyermeket bárki is megkérdezte volna, az emberi méltósághoz való alkotmányos jog súlyos megsértését eredményezi. Egy gyermeket, akinek segítségre, szakellátásra lett volna   szüksége 11 éves korában egy gyámhatósági döntés a keresztnevétől is megfosztott.

	A vizsgálat eredményeként megállapított alkotmányos visszásságok orvoslásának érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény  20.-21. § - aiban foglalt felhatalmazás alapján  az alábbi  ajánlásokat és kezdeményezéseket teszem:
		
	1. Felkérem a Fővárosi Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalát, hogy:
I.)  mint a másodfokú hatósági jogkört gyakorló szerv - felügyeleti jogkörében eljárva - vizsgálja meg Budapest Zugló Gyámhivatalának határozatát és a gyermek érdekeit figyelembevéve, a jogszabályoknak megfelelő döntést hozzon; 
II.) mint a szakmai irányítást és felügyeletet ellátó szerv vizsgálja meg Budapest Zugló Gyámhivatalának tevékenységét;
III.)  tekintettel arra, hogy a kiskorú államigazgatási jogkörben okozott kárának megtérülése iránti eljárásban Budapest Zugló gyámhatósága nem láthatja el az eseti gondnok tevékenységének felügyeletét, ezért a kiskorú ügyeinek intézésére más eljáró szervet jelöljön ki.
	2. Felkérem Budapest Zugló Polgármesteri Hivatal jegyzőjét, hogy mint a gyámhivatal vezetőjének munkáltatója, vizsgálja meg a fegyelmi eljárás során történő felelősségrevonás indokoltságát.
	3. Felkérem a Fővárosi Gyermek és Ifjúságvédő Intézet (Gyermekvédelmi Szakszolgálat) Igazgatóját, hogy vizsgálja meg a kiskorúak részére kirendelt eseti gondnok(ok) tevékenységét. A vizsgálat arra is terjedjen ki, hogy azokban az esetekben amikor a kiskorú gyámja a nevelőotthon vezetője, vagy a nevelőszülő, az eseti gondnok rendelkezik-e elegendő információval ahhoz, hogy a gyermek érdekeit megfelelően képviselhesse, illetőleg hogyan valósul meg a gyám és az  eseti gondnok együttműködése.
	4. Felkérem a Fövárosi Gyermek és Ifjúságvédő Intézet  Igazgatója útján  kiskorú D.Zs. eseti gondnokát, hogy az államigazgatási jogkörben okozott  kár megtérülése érdekében tegye meg a szükséges intézkedést.

Budapest, 1999. augusztus 10.

Dr. Polt Péter