OBH 1736/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Nagy Réka

A vizsgálat megindulása
	Panaszos azért fordult  1999. április 8-án az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert a követezőket találta sérelmesnek a tiszaújvárosi önkormányzat eljárása során:
1) panaszos 2315 hrsz ingatlanán 450 méter hosszan az önkormányzat anélkül létesített vízelvezető árkot, hogy a panaszossal erről előzetes egyeztetés folytatott volna,
2) panaszos 600/41. hrsz. ingatlanán pedig az önkormányzati tulajdonú Sajó Vízművekhez létesítettek utat és melegvíz-vezetéket szintén anélkül, hogy a panaszossal bármilyen előzetes egyeztetést történt volna.
A jogállamiságból fakadó jogbiztonság ( Alk. 2. § (1) bek.) és a tulajdonhoz fűződő jog ( Alk. 13. §) sérelmének gyanúja miatt az ügyben vizsgálatot indítottam.

Megállapított tényállás
	A tényállást a tiszaújvárosi önkormányzat jegyzője, a Közlekedési Főfelügyelet Főigazgatója, az Országos Vízügyi Főigazgatóság Főigazgatója és a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének tájékoztatása alapján állapítottam meg.
	1) Az önkormányzat a 2315-ös hrsz. ingatlanon az 1998. év telén és 1999. év tavaszán, a kritikus ár- és belvíz helyzetre tekintettel, a panaszos tulajdonában lévő ingatlanon a Vasvári utcai közút mellett, az ingatlan hosszában, vízjogi létesítési engedély nélkül csapadékvíz elvezető árkot létesített.
2000. május 15-én a jegyző meghallgatta a panaszost a vízelvezető árok építése során elmulasztott egyeztetési kötelezettségét pótolva.  
Ezen a tárgyaláson a panaszos elmondta, hogy ismerve az önkormányzat anyagi helyzetét, "most nem kéri az ingatlan megvásárlást, bérletbe vételét "  
Az I. fokú vízügyi hatóság észlelve, hogy az árok engedély nélkül épült, 2000. június 9-én  - az országgyűlési biztos vizsgálatának megindulása után - lefolytatott helyszíni szemlén felhívta az önkormányzatot arra, hogy 60 napon belül nyújtsa be a fennmaradási engedély iránti kérelmét.
	2) A "Tiszaújváros Termálfürdő" Kft. részére az Észak Magyarországi Vízügyi Igazgatóság 1999. február 26-án a H-3597-10/1999. számú határozatában a termálfürdő I. ütemeként vízjogi létesítési engedély nélkül felépült vízilétesítmények fennmaradására és üzemeltetésére fennmaradási engedélyt, míg a II. ütemben megvalósítandó vízilétesítmények megépítésére 1999. március 22-én  a H-3492-16/1999. számú határozattal vízjogi létesítési engedélyt adott.
Az Igazgatóság 2000. június 9-én az érintettek bevonásával helyszíni szemlével egybekötött tényállást tisztázó tárgyalást tartott.
Ezen a tárgyaláson megállapították, hogy a T-1 jelű bekötővezeték a panaszos tulajdonában lévő ingatlant 20 méter hosszan keresztezi.
Az eredetileg kiadott fennmaradási engedély nem tartalmazza azt, hogy ez a vezeték a panaszos ingatlanát keresztezné, ezért a panaszos jóváhagyásával és belegyezésével felhívta az első fokú vízügyi hatóság a Kft-t, hogy 60 napon belül fennmaradási engedély módosítás iránti kérelmét nyújtsa be.
Ugyanezen az ingatlanon létesített az önkormányzati tulajdonban lévő Sajó Vízmű Kft. az I. fokú közlekedési hatóság engedélye nélkül bekötőutat.
Az I. fokú közlekedési hatóság 2000. június 7-én felszólította a vízművet, hogy 60 napon belül nyújtson be használatbavételi engedély iránti kérelmet.

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX.tv.
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
(2) Tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekbôl, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. tv.
8. § (1) A települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében különösen: a településfejlesztés, a településrendezés, az épített és természeti környezet védelme, a lakásgazdálkodás, a vízrendezés és a csapadékvíz elvezetés, a csatornázás, a köztemetô fenntartása, a helyi közutak és közterületek fenntartása, helyi tömegközlekedés, a köztisztaság és településtisztaság biztosítása; gondoskodás a helyi tűzvédelemrôl, közbiztonság helyi feladatairól; közreműködés a helyi energiaszolgáltatásban, a foglalkoztatás megoldásában; az óvodáról, az alapfokú nevelésrôl, oktatásról, az egészségügyi, a szociális ellátásról, valamint a gyermek és ifjúsági feladatokról való gondoskodás; a közösségi tér biztosítása; közművelôdési, tudományos, művészeti tevékenység, sport támogatása; a nemzeti és etnikai kisebbségek jogai érvényesítésének a biztosítása; az egészséges életmód közösségi feltételeinek elôsegítése.

A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. tv. 
1. § (1) A törvény hatálya
b) arra a létesítményre, amely a vizek lefolyási és áramlási viszonyait, mennyiségét, minôségét, medrét, partját vagy a felszín alatti vizek víztartó képzôdményeit befolyásolja vagy megváltoztathatja;
c) arra a tevékenységre, amely a vizek lefolyási és áramlási viszonyait, mennyiségét, minôségét, medrét, partját vagy a felszín alatti vizek víztartó képzôdményeit befolyásolja vagy megváltoztathatja;
f) a vízkárok elleni védelemre és védekezésre,
továbbá a c)-f) pontokban megjelölt tevékenységeket folytató természetes és jogi személyekre, ezek jogi személyiséggel nem rendelkezô gazdasági társaságaira terjed ki.
4. § (1) A helyi önkormányzati feladatok:
b) a vízgazdálkodási feladatokkal kapcsolatos önkormányzati hatósági feladatok ellátása;
e) a vízi közüzemi tevékenység körében a település ivóvízellátása, a szennyvízelvezetés, az összegyűjtött szennyvizek tisztítása, a csapadékvíz elvezetése;
f) a helyi vízrendezés és vízkárelhárítás, az árvíz- és belvízelvezetés;
16. § (1) A vizek kártételei elleni védelem érdekében szükséges feladatok ellátása - a védôművek építése, fejlesztése, fenntartása, üzemeltetése, valamint a védekezés - az állam, a helyi önkormányzatok, illetve a károk megelôzésében vagy elhárításában érdekeltek kötelezettsége.
(4) A helyi önkormányzatok feladata:
b) a település belterületén a patakok, csatornák áradásai, továbbá a csapadék- és egyéb vizek által okozott kártételek megelôzése - kül- és belterületi védôművek építésével - a védôművek fenntartása, fejlesztése és azokon a védekezés ellátása;
20. § (1) Az ingatlan tulajdonosa (használója) köteles tűrni, hogy a vízügyi igazgatási szervezet területi szervének határozata alapján a közcélú vízilétesítményt az ingatlanán elhelyezzék és üzemeltessék, illetve az ehhez szükséges vízi munkákat elvégezzék, feltéve, ha az ingatlan rendeltetésszerű használatát nem zárja ki (vízvezetési szolgalmi jog).
21. § Az ingatlan tulajdonosát (használóját) a 20. § (1) és (3) bekezdés szerinti korlátozás mértékének megfelelô kártalanítás illeti meg. Ha a korlátozás következtében az ingatlan használata, az ingatlannal kapcsolatos jog vagy foglalkozás gyakorlása lehetetlenné, illetve számottevôen költségessé válik, a tulajdonos az ingatlan kisajátítását kérheti.
28. § (1) Vízjogi engedély szükséges - jogszabályban meghatározott kivételektôl eltekintve - a vízimunka elvégzéséhez, illetve vízilétesítmény megépítéséhez, átalakításához és megszüntetéséhez (létesítési engedély), továbbá annak használatbavételéhez, üzemeltetéséhez, valamint minden vízhasználathoz (üzemeltetési engedély).
1. árvízmentesítés: a mederbôl kilépô vizek, árvizek kártételei elleni megelôzô tevékenység, amely az elönthetô területet (árteret) árvízvédelmi művek (töltések, falak, árvízcsúcscsökkentô tározók, árapasztó csatornák) létesítésével mentesíti (mentesített ártér) a rendszeres elöntéstôl;
3. csatorna: egy vagy egyidejűleg több vízgazdálkodási feladat (vízátvezetés, vízpótlás, belvízelvezetés, mezôgazdasági és egyéb vízszolgáltatás) ellátására alkalmas vízilétesítmény;
10. közérdek mértéke: a közfeladatoknak a külön jogszabályban meghatározott személyi és tárgyi feltételekre is figyelemmel megállapított színvonalon történô ellátása;
a) közcélú vízilétesítmény: amely az államnak, illetve a helyi önkormányzatnak törvényben meghatározott vízgazdálkodási feladatait, különösen a víziközművekkel nyújtott szolgáltatást, a vizek kártételei elleni védelmet, a vízkészletek feltárását, megóvását, hasznosítását, pótlását és állapotának figyelemmel kísérését, a vízkészlettel való gazdálkodását szolgálja;
b) saját célú vízilétesítmények: rendeltetésük szerint üzemi, háztartási, mezôgazdasági vízellátást (így például szennyvízelhelyezést, átvezetést, tisztítást, öntözést) vízkárelhárítási, víztisztítási, vízerô hasznosítási feladatokat ellátó művek;

A vízgazdálkodási hatósági jogkör gyakorlásáról szóló 72/1996. ( V. 22.) Korm rend
1. § (1) A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvényben (a továbbiakban: Vgtv.), valamint e rendeletben meghatározott, a vízgazdálkodással összefüggô vízügyi hatósági hatásköröket és a hatósági jogkört
a) a vízügyi igazgatási szervek (a továbbiakban: vízügyi hatóság),
b) a helyi önkormányzatok jegyzôi
gyakorolják.
(2) Vízügyi hatósági jogkörben elsô fokon - ha a jogszabály eltérôen nem rendelkezik - a vízügyi igazgatási szervezet feladat- és hatáskörérôl szóló kormányrendelet szerinti illetékes vízügyi igazgatóság, másodfokon az Országos Vízügyi Fôigazgatóság jár el.
A vízjogi engedélyek
3. § (1) A vízimunka elvégzéséhez, vízilétesítmény megépítéséhez (átalakításához, megszüntetéséhez) szükséges vízjogi létesítési engedélyt (hatósági hozzájárulást) az építtetô (tulajdonos) köteles megszerezni. A kérelemhez a külön jogszabályban meghatározott mellékleteket - ideértve az engedélyezési terveket (tervdokumentációt) - kell csatolni.
(2) Ha a vízjogi engedély tárgyát képezô vízilétesítménnyel, vízimunkával érintett ingatlan nem az építtetô tulajdona, az engedély, amennyiben a kérelem teljesítésének egyéb feltételei fennállnak, csak az ingatlan tulajdonosának hozzájárulásával, az ingatlanhasználat jogcímére, a tervezett vízilétesítmény építtetôje és a földtulajdonos között létrejött - a létesítmény tulajdonjogát is megjelölô - írásbeli megállapodásra figyelemmel adható ki.
(3) Nem szükséges a tulajdonos hozzájárulása, ha a közcélú vízilétesítmény elhelyezéséhez a vízügyi hatóság külön jogszabály, valamint e rendelet 6. § (1) bekezdése szerint vízvezetési szolgalmat alapított.
(4) A kérelem elbírálása során a csatolt mellékletek, különösen az engedélyezési tervdokumentáció alapján vizsgálni kell azt, hogy a tervezett vízimunka, vízilétesítmény - tekintettel az annak gyakorlásával, illetve elhelyezésével érintett és vízgazdálkodási szempontból összefüggô térségre - mennyiben felel meg a vízjogi engedély megadására vonatkozó, a külön jogszabályokban meghatározott feltételeknek, továbbá az eljárásban közreműködô szakhatóságok állásfoglalásának.
(5) Vízkészlet hasznosítására vízjogi létesítési engedély csak akkor adható, ha ezzel egyidejűleg a hasznosítással összefüggésben keletkezett szennyvíz, továbbá a csapadékvíz összegyűjtésérôl, elvezetésérôl, kezelésérôl és a környezetvédelmi elôírásoknak megfelelô elhelyezésérôl is gondoskodtak, illetve az erre vonatkozó műszaki megoldás a kérelem és a kiadott létesítési engedély részét képezi, továbbá, ha a kérelemben foglaltak kielégítik a külön jogszabály szerinti igénybevételi, kibocsátási és szennyezettségi határértékekre vonatkozó elôírásokat.
(6) A vízjogi létesítési engedély az abban meghatározott jogok gyakorlása és kötelezettségek teljesítése mellett feljogosít az engedélyben meghatározott vízimunka elvégzésére, vízilétesítmény megépítésére, de a vízhasználat gyakorlásához, illetve a vízilétesítmény használatbavételéhez, üzemeltetéséhez szükséges vízjogi üzemeltetési engedély, vagy a jogszabály szerint szükséges egyéb hatósági engedély megszerzésének kötelezettsége alól nem mentesít.
(7) A létesítési engedély - a vízgazdálkodási szempontokra figyelemmel - az abban meghatározott ideig érvényes. Az érvényességi idô az engedély módosítására vonatkozó szabályok szerint meghosszabbítható.
(8) A (6) bekezdés szerint meghatározott jog gyakorlásához fűzôdô kötelezettségek teljesítése körében, az engedélyezett létesítmény céljára és vízgazdálkodási, környezetvédelmi rendeltetésére figyelemmel a vízügyi hatóság a létesítési engedélyben rendelkezik a próbaüzemeltetésrôl.
 (10) Próbaüzemeltetést lehet végezni - a (9) bekezdésben érintett esetek mellett -, ha azt a vízügyi hatóság kérelemre engedélyezte.
(11) A próbaüzemeltetés idôtartamát - amely nem hosszabbítható meg - a kötelezô szabványokra, illetve a rendeltetésszerű használhatóság megállapításához szükséges adatokra, egyéb műszaki szempontokra, szakhatósági állásfoglalásokra figyelemmel kell meghatározni.
4. § (1) Vízimunkát végezni, vízilétesítményt építeni az építtetô (tulajdonos) bejelentése és a vízügyi hatóság hozzájárulása alapján, akkor lehet, ha az
a) a külön jogszabályokban meghatározott víziközművek elosztóhálózatának olyan bôvítésére irányul, amely nem érinti a víziközmű vízjogi engedélyben meghatározott mértékadó kapacitását, vagy
 (2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben a bejelentéshez, a vízjogi létesítési engedély iránti kérelemhez egyébként szükséges és külön jogszabályban meghatározott mellékleteket kell csatolni.
(3) Ha a bejelentésre a vízügyi hatóság az érdemi határozat (vízjogi engedély) meghozatalára egyébként irányadó és a jogszabályban megállapított határidô alatt nem nyilatkozik, a bejelentés alapját képezô tevékenységhez a hatósági hozzájárulást megadottnak kell tekinteni. Az építtetô kérelmére errôl a vízügyi hatóság külön igazolást vagy vízjogi létesítési engedélyt ad.
(4) Amennyiben a bejelentés alapját képezô, az (1) bekezdésben meghatározott tevékenység folytatása - a kérelem elbírálására egyébként irányadó jogszabályok szerint - nem engedélyezhetô, vagy a szakhatóság külön elôírásokat, feltételeket állapított meg, a vízügyi hatóság a határozathozatalra vonatkozó általános rendelkezések szerint érdemben határoz.
5. § (1) Vízhasználat gyakorlásához, vízilétesítmény használatbavételéhez (a továbbiakban: üzemeltetéshez) szükséges vízjogi üzemeltetési engedélyt annak kell kérni, aki a vízhasználattal vagy a létesítmény üzemeltetésével járó - a jogszabályokban és a hatósági elôírásokban meghatározott - jogokat és kötelezettségeket közvetlenül gyakorolja, illetve teljesíti. A kérelemhez a külön jogszabályban meghatározott mellékleteket kell csatolni.
(2) Ha az építtetô (tulajdonos) és az üzemeltetô személye nem azonos, a vízügyi hatóság az üzemeltetés jogcímét, annak személyi és tárgyi feltételeit megvizsgálhatja. A jogszabály a vízilétesítmények meghatározott körére az üzemeltetés szakmai követelményeinek és személyi feltételeinek vizsgálatát kötelezôen is meghatározhatja. 
(3) A vízjogi üzemeltetési engedélyezési eljárásban vizsgálni kell különösen:
a) a vízjogi létesítési engedélyben, az engedélyezési tervdokumentációban foglaltak teljesítését;
b) e rendeletben, valamint a létesítési engedélyben meghatározott rendelkezésekre figyelemmel a próbaüzemeltetés eredményét, illetve az erre vonatkozó adatokat;
c) víziközművek esetén az üzemeltetési szabályzatot és a víziközmű üzemeltetésével összefüggô jogszabályban meghatározott egyéb követelményeket;
d) a vízhasználatra külön jogszabályban meghatározott elôírások megtartására vonatkozó adatokat;
e) felszín alatti vízkészletekre települt vízilétesítmény esetén a külön jogszabályban meghatározott műszaki dokumentációt.
 (7) A vízjogi üzemeltetési engedély - az engedélyben meghatározott feltételekkel és az üzemeltetéshez kapcsolódó jogszabályokban hatósági elôírásokban meghatározott kötelezettségek mellett - feljogosít a vízilétesítmény használatbavételére és az engedély érvényességi ideje alatt annak üzemeltetésére. Ha a Vgtv.-ben meghatározott közfeladatokkal összefüggô és külön a vízjogi engedély alapján végezhetô vízimunka, vízhasználat vagy a vízilétesítmény üzemeltetése a közérdek mértékét meghaladó, illetôleg a közfeladatok körébe nem tartozó vízimunkák elvégzését teszi szükségessé, a vízjogi engedélyben meghatározott jog csak az ezzel összefüggô külön jogszabályban meghatározott megállapodás (szerzôdés) szerint gyakorolható.
(8) Az építtetô bejelentése, illetve a vízügyi hatóság hozzájárulása alapján megépített vízilétesítmények használatbavételéhez és üzemeltetéséhez a (7) bekezdésben meghatározott jogok és kötelezettségek kapcsolódnak.
(9) Az üzemeltetésre jogosító, érvényes vízjogi engedélyeket e rendeletben meghatározott gyakoriságú felügyeleti ellenôrzés során, de legalább ötévenként felül kell vizsgálni. A felülvizsgálat eredményétôl függôen az engedély hivatalból módosítható vagy visszavonható e rendelet 12. §-a és 14. §-a szerint.
A vízi szolgalmakra vonatkozó rendelkezések
Vízvezetési szolgalom
6. § (1) Amennyiben a vízjogi engedélyezési kötelezettség alá tartozó, a Vgtv. szerint közcélúnak minôsülô vízilétesítmény vízvezetési szolgalmi jog alapításával létesíthetô, a szolgalom alapításáról, a vízügyi hatóság a létesítmény engedélyezése vagy az engedély módosítása során határoz.
(2) Saját célt szolgáló, vízjogi engedélyezési kötelezettség alá tartozó vízilétesítmény megvalósításához és üzemeltetéséhez szükséges vízvezetési szolgalom alapítására a polgári jog szabályai irányadók.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben érintett vízvezetési szolgalommal összefüggô, a jogosultat, valamint a tűrésre kötelezettet megilletô jogokat és terhelô kötelezettségeket az alapul szolgáló jogviszony határozza meg azzal, hogy a jogosult a vízjogi engedélyben rögzített tevékenységet a szolgalommal érintett ingatlan tulajdonosának (használójának) érdekeit, az ingatlan használati módját figyelembe véve gyakorolhatja.
(4) A vízvezetési szolgalom alapítására irányuló - jogszabályban meghatározott tartalmú - kérelmet a vízjogi létesítési engedélyezési eljárásban kell a vízügyi hatósághoz benyújtani. A kérelem a vízjogi létesítési engedélyezési eljáráshoz szükséges mellékletek részét képezi.
(5) A szolgalom alapítására irányuló eljárásban meg kell határozni és a határozatban - az ingatlan-nyilvántartási adatokra is figyelemmel - rögzíteni kell, különösen:
a) a vízilétesítmény elhelyezésével és üzemeltetésével összefüggô használati korlátozások tartalmát, ideértve az ingatlannak a korlátozással érintett részét a helyszínrajzra történô utalással;
b) a jogosultat (vízjogi engedélyest) és az ingatlan tulajdonosát érintô, a létesítéssel és a használattal összefüggô egyéb jogokat és kötelezettségeket.
(6) Az építtetô (vízjogi engedélyes) és a létesítmény elhelyezésével érintett ingatlan tulajdonosa között létrejött megállapodáson alapuló vízvezetési szolgalom esetén a felek szerzôdésének az (5) bekezdés a) és b) pontjában megjelölt adatokat is tartalmaznia kell. A megállapodás (szerzôdés) a vízügyi hatóság jóváhagyásával jön létre. Errôl a vízjogi létesítési engedélyben rendelkezni kell.
A hatósági engedély nélkül vagy attól eltérôen végzett létesítésre és üzemeltetésre vonatkozó rendelkezések
15. § (1) Vízjogi létesítési engedély nélkül megépített vagy attól eltérôen megvalósított vízimunka vagy vízilétesítmény esetén az építtetônek (tulajdonosnak) a vízügyi hatóságtól - a (2) bekezdésben meghatározott eset kivételével - fennmaradási engedélyt kell kérni.
(2) Ha az építtetô a létesítményt a vízügyi hatóság által megállapított határidô alatt és a hatósági elôírások betartásával megszünteti, az eredeti állapotot visszaállítja, az engedély nélkül, illetve az attól eltérôen végzett tevékenységhez kapcsolódó joghátrányok nem alkalmazhatók.
(3) A fennmaradási engedéllyel kapcsolatos kérelem elbírálása során a vízjogi létesítési és üzemeltetési engedélyezési eljárásra vonatkozó rendelkezések megfelelô alkalmazásával kell eljárni azzal, hogy a kérelemhez a tényleges megvalósulási állapotot tartalmazó tervdokumentációt kell csatolni.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott kérelemmel kapcsolatos eljárás annak megállapítására irányul, hogy a megvalósított vízilétesítmény, vízimunka - az engedély hiányától eltekintve - mennyiben felel meg a vízjogi létesítési és üzemeltetési engedély kiadására vonatkozó, a Vgtv.-ben és egyéb jogszabályban meghatározott követelményeknek, illetve a hatósági elôírásoknak. A vízügyi hatóság a fennmaradási engedély megadását a létesítmény átalakításától vagy meghatározott munkák elvégzésétôl teheti függôvé.
(5) Amennyiben a fennmaradási engedély megadható, a Vgtv. 29. §-ának (3) bekezdésében meghatározott bírság megfizetésérôl a fennmaradásról szóló döntéssel, illetve eljárással egyidejűleg kell rendelkezni.
16. § (1) Amennyiben az engedély nélkül, vagy attól eltérôen megvalósított létesítmény vízgazdálkodási, környezet- vagy természetvédelmi szempontból káros és ez átalakítással sem szüntethetô meg, a kérelem elutasítása mellett, az építtetôt a létesítmény megszüntetésére (elbontására) kell kötelezni.
(2) A létesítési engedély alapján megépített, de üzemeltetési engedély nélkül üzemeltetett vízilétesítmény esetén a vízügyi hatóság hivatalból indított eljárás keretében intézkedik, hogy a vízhasználat, illetve az üzemeltetés jogszabálynak megfelelô legyen.
Kártalanítás és költségmegosztás
17. § (1) A vízgazdálkodási hatósági jogkör gyakorlásával összefüggésben keletkezô, a Vgtv.-ben, valamint egyéb jogszabályban meghatározott - jogviszonyokból eredô kártalanítás felôl - megegyezés hiányában - bíróság határoz. A kártalanítási igény elbírálása az államigazgatási eljárás lefolytatásának és a határozathozatalnak nem feltétele.
(2) Vízimunka elvégzésével, vízilétesítmény megépítésével, fenntartásával, átalakításával és megszüntetésével összefüggô hatósági eljárás során az engedélyezett létesítménnyel kapcsolatos - a közös használat érdekeltségi arányából következô - költségek megosztásáról az érdekeltek megegyezésének hiányában a vízügyi hatóság határoz.
(3) A (2) bekezdésben meghatározott döntés elôtt a vízügyi hatóság - az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény ezzel kapcsolatos szabályaira figyelemmel - egyezség létrehozását megkíséreli.
A vízjogi kötelezések
18. § (1) A vízhasználót vagy azt, aki a vízviszonyokba jogellenesen beavatkozott, illetôleg a jogszabályban meghatározott feladatainak, kötelezettségeinek elmulasztásával káros és jogellenes állapotot idézett elô, a jogszabály szerint szükséges követelmények érvényesítése érdekében a vízügyi hatóság - hivatalból indult eljárás keretében - kötelezi:
a) a vízjogi engedély nélkül vagy az attól eltérôen végzett kivitelezés megszüntetésére, felfüggesztésére, továbbá az engedély nélkül vagy az engedélytôl eltérôen elvégzett vízimunka vagy megépített vízilétesítmény átalakítására, meghatározott módon megvalósított fennmaradására és üzemeltetésére vagy megszüntetésére, az engedély nélkül gyakorolt vízhasználat szüneteltetésére, abbahagyására vagy meghatározott módon való gyakorlására;
b) az engedély alapján a meglevô vízilétesítménynek az elôírásoknak megfelelô módon történô üzemeltetésére, átalakítására vagy megszüntetésére;
c) a vízilétesítmény megépítésére, vízimunka elvégzésére;
d) a kivett víz, valamint a befogadóba juttatott használt, illetve tisztított szennyvíz mérésére;
e) vízhasználat szüneteltetésére, megszüntetésére;
f) védôidom, védôterület, védôsáv kialakítására és fenntartására;
g) a jogellenes, illetve káros állapot megszüntetésére - az a)-f) pontokban foglaltaktól függetlenül is -, ha az eljárásra más hatóság nem rendelkezik hatáskörrel és a vízviszonyokba történt beavatkozás, illetve annak megszüntetése egyébként nem jár együtt vízhasználattal vagy a vizek hasznosítására, kártételeik elhárítására irányuló vízimunka elvégzésével.
(2) Amennyiben a vízügyi hatóság az eljárást az (1) bekezdés a)-g) pontjai alapján folytatja le, a vízhasználó vagy az, aki a jogellenes állapot megszüntetésére a jogszabály szerint egyébként köteles, a külön jogszabályban meghatározott tartalmú, a vízjogi létesítési és üzemeltetési engedélyezési eljárásra irányadó terv és adat szolgáltatására is kötelezhetô.
(3) A (2) bekezdés szerinti terv- és adatszolgáltatást az eljáró hatóság elrendeli, ha a vízilétesítmény megépítésérôl, vízjogi engedély nélkül vagy attól eltérôen elvégzett vízimunka, üzemeltetett vízilétesítmény vagy vízhasználat fennmaradásáról, átalakításáról vagy megszüntetésérôl kell dönteni, és ehhez - jogszerű teljesítés hiányában - engedélyezési tervdokumentáció nem áll rendelkezésre.
(4) Ha jogszabály alapján a 15. § (5) bekezdésének alkalmazásával lefolytatott eljárásban, fennmaradási engedély megadható, az építtetôt az engedély nélkül, illetve attól eltérôen megépített építmények értékére vonatkozó adatok közlésére kell felhívni. Az adatok közlésénél a fennmaradási engedélyre vonatkozó eljárás idôpontjában fennálló értéket kell figyelembe venni.
(5) Az építtetônek a (4) bekezdés szerinti nyilatkozata mellett az építmény értékével összefüggô tényállást a vízügyi hatóságnak szükség esetén - szakértô bevonásával - hivatalból kell meghatározni. A szakértô közreműködésével felmerült költségeket minden esetben az építtetô viseli.
(6) Az (1)-(4) bekezdésben megjelölt eljárás keretében hozott határozatnak tartalmaznia kell a káros, illetve jogellenes állapot megszüntetésének a vízgazdálkodási környezet- és természetvédelmi célokkal és követelményekkel összhangban álló, általános műszaki megoldását, vagy a megoldás lehetôségeit. A határozat végrehajtásának a jogerôsen megállapított teljesítési határidôt követô elsô naptól számított három év elteltével nincs helye.
(7) A vízügyi hatóság határozatát fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatónak nyilvánítja, ha a végrehajtás késedelme a közérdeket súlyosan veszélyezteti, vagy a teljesítés elmaradása esetén jelentôs kárral kell számolni.

Vizsgálat megállapításai 
	1) Azon panasz vizsgálata miszerint az önkormányzat egyeztetés nélkül épített csapadékvíz elvezetését szolgáló árkot a panaszos ingatlanán.
A tényállás megállapítása során kiderült, hogy az önkormányzat a vízelvezető csatornát az 1998-1999 év folyamán előadódott árvíz és belvíz elvezetésére építette.
Az önkormányzati törvény 8. § (1) bekezdése értelmében a csapadékvíz elvezetése az önkormányzat feladata. A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. tv. 4. § (1) bekezdése alapján a csapadékvíz elvezetése a vízi közüzemi tevékenység körében a helyi önkormányzat feladata.
A vízgazdálkodási hatósági jogkör gyakorlásáról szóló 72/1996. (V.22.) Korm. rend. alapján a csapadékvíz elvezetésére szolgáló árok közcélú vízi létesítmény.  A tv. alapján a közcélú vízi létesítmény létesítéséhez ún. vízjogi létesítési engedély, a használatbavételéhez vízjogi üzemeltetési engedély kell.
Az engedélyt az I. fokú vízügyi hatóság, a vizsgált esetben az Észak Magyarországi Vízügyi Igazgatóságnál kell kérelmezni.  Tehát az önkormányzatnak az árok létesítése előtt ehhez a hatósághoz kellet volna engedély iránt fordulnia.  Az engedélyező határozat alapján az ingatlan tulajdonosa, használója köteles tűrni, hogy az ingatlanán a közcélú vízi létesítményt elhelyezzék, üzemeltessék, valamint a telepítéshez szükséges munkálatokat elvégezzék.  Az ÉVIZIG egyik - a hatósági osztályon dolgozó - munkatárstól azt a felvilágosítást kaptam, hogy közüzemű vízilétesítmény engedélyeztetése esetén a vízügyi hatóság vízvezetési szolgalmi jogot alapít, melynek bejegyzése érdekében a létesítési engedély jogerőre emelkedése után az illetékes földhivatalt megkeresi.  Szolgalmi jog alapítása esetén az ingatlan tulajdonosát vagy használóját a vízügyi törvény alapján - kártalanítás illeti meg.  A kártalanítás mértéke azonban megegyezés tárgyát képezi.  Megegyezés hiányában a kártalanításról bíróság dönt.  Amennyiben az ingatlan használata, vagy az ingatlannal kapcsolatos jog vagy foglalkozás gyakorlása lehetetlenné vagy számottevően költségessé válik, a tulajdonos az ingatlan kisajátítását kérheti. ( 1995. évi LVII. tv.)
Az engedély nélkül folytatott építkezéssel az önkormányzat megkerülte azon kötelezettségét, hogy a panaszosnak a törvény erejénél fogva járó kártalanítást kifizesse, vagy az ingatlant ugyancsak kártalanítás ellenében kisajátítsa.
A vizsgálatnak nem volt célja megállapítani azt, hogy a panaszost milyen mértékű kártalanítás illeti meg.
A vizsgálatnak az volt a célja, hogy megállapítsam, hogy az önkormányzat megtette-e azokat az eljárási lépéseket, amelyek alapján  - a csatorna létesítését megelőzve - megállapíthatta volna, hogy ki kell-e sajátítania az ingatlant, vagy a használati jog alapítása ellenében kártalanítást kell-e fizetnie ahhoz, hogy csatornát megépítse a tulajdonos ingatlanán.
Ezzel kapcsolatban a fent leírtak alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat a csatorna létesítése előtt semmilyen egyeztető tárgyalást nem tartott az ingatlan tulajdonosával és így sem kártalanításra sem pedig a kártalanítás ellenében történő kisajátításra nem került sor.
A jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal kapcsolatban az Alkotmánybíróság a 25/1992. ( IV. 30.) AB határozatában a  következőket fejtette ki: " A jogállamiság egyik fontos alkotóeleme a jogbiztonság, amely egyebek között megköveteli, hogy
- az állampolgárok jogait és kötelességeit a törvényben megszabott módon kihirdetett bárki számára hozzáférhető jogszabályok szabályozzák,
- meglegyen a tényleges lehetőség arra, hogy a jogalanyuk magatartásukat a jog előírásaihoz tudják igazítani, (...) "
A 28/1992. (IV. 30.) AB hat. a jogbiztonsággal összefüggésben az alábbiakat fejtette ki:  " A jogbiztonság kiemelkedően fontos jogállami érték, s ebből eredően meghatározott kötelezettségek hárulnak mind a jogalkotó, mind a jogalkalmazó szervekre.  A jogállam sem tud eltekinteni attól, hogy mind a természetes, mind jogi személyektől  megkövetelje a törvényesen kihirdetett jogszabályok ismerését, és az azokkal összhangban álló magatartást."
Az Alkotmánybírósági határozatok jogbiztonsággal összefüggésben kifejtett gondolatai között elsősorban mindig az elvárhatóság, kiszámíthatóság követelménye szerepel.
Az önkormányzat ezzel az eljárásával jogállamiságból fakadó jogbiztonság sérelmét okozta hiszen megsértette a kiszámíthatóság elvét.  Az önkormányzat egyébként nem vette figyelembe a 2000. május 15-én tartott egyeztető tárgyaláson sem azt, hogy a kártalanítás a panaszosnak törvény alapján jár és csupán a mérték képezi megállapodás tárgyát.
Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megállapításához az országgyűlési biztos a célhoz kötöttséget és az arányosságot vizsgálja, mely egyfajta sorrendiséget is feltételez.
A jogállamiságból fakadó jogbiztonsággal összefüggésben önkormányzat mulasztása nem tekinthető célhoz kötöttnek, így az alkotmányos visszásság megállapítható.
Ezért megállapítottam, hogy jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott az önkormányzat azzal, hogy a csapadékvíz elvezetésre szolgáló közcélú vízi létesítmény létesítése előtt nem tett eleget vízügyi törvényben előírt tulajdonossal folytatandó egyeztetési kötelezettségének.
Ezek után azt vizsgáltam, hogy az önkormányzat mulasztása sérti-e a panaszos tulajdonhoz fűződő jogát is.
Ehhez a először a tulajdonhoz fűződő jog tartalmát tartottam fontosnak kifejteni:
Az Alkotmánybírósági gyakorlat a tulajdonjog védelmét kezdettől fogva úgy értelmezi, hogy a tulajdonhoz való jog az alapjogok közé tartozik annak ellenére, hogy nem az alapjogok között került elhelyezésre, egyidejűleg elismerte ez a gyakorlat azt is, hogy a tulajdonjog nem korlátlan, a tulajdonjog alapján fennálló jogosultságokat törvények korlátozzák.  ( 7/1991. ( II. 28.) AB hat.) 
Ez a gyakorlat összhangban áll az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett, Rómában 1950. november 4-én kelt egyezményhez tartozó első kiegészítő jegyzőkönyv első cikkében foglaltakkal.
Az alapjogok tekintetében a korlátozás alkotmányellenességének megítélésénél az Alkotmánybíróság azt az elvet követi, hogy a korlátozás csak akkor fogadható el, ha a korlátozásnak kényszerítő oka volt, és ilyen ok fennállta esetén az elérni kívánt cél fontossága arányban állt a korlátozás miatt keletkező sérelem súlyával. ( 20/1990. ( X. 4.) AB hat.
Ezt az elvet az országgyűlési biztos a jogalkalmazási gyakorlat vizsgálatánál szem előtt tartja.
Miután a vízügyi tv. értelmében  a csapadék-vízelvezető csatorna közcélú vízi létesítmény és az önkormányzat tájékoztatása alapján a vízelvezető árok az árvíz és belvíz elvezetésére szolgált, ezért az mindenképpen megállapítható, hogy a beruházás a köz érdekében történ és így az célhoz kötöttnek is minősíthető.
Az arányosság vizsgálatánál az országgyűlési biztos jelen esetben azt vizsgálja, hogy a beruházást igazoló közérdek és a tulajdonost éret sérelem között nincs-e aránytalanság.  Aránytalanság akkor állapítható meg, ha a jogkorlátozás túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket.
Miután a cél elérhető lett volna úgy is, hogy az önkormányzat egyeztet a panaszossal az építkezés előtt, ezért nem tekinthető arányosnak az önkormányzat tevékenysége.
A fent kifejtettekre tekintettel megállapítom, hogy a tulajdonhoz fűző joggal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott az önkormányzat azzal, hogy a csapadékvíz elvezetésére szolgáló árok megépítésével összefüggésben - a vízügyi törvényen alapuló - kártalanítási kötelezettségének nem tett eleget.

	2) Azon pont vizsgálata miszerint a panaszos egy mási tiszaújvárosi ingatlanán utat építettek és vízvezetéket fektettek előzetes egyeztetés nélkül
A tényállás megállapítása során kiderült, hogy a panaszos 600/41. hrsz  ingatlanán az önkormányzati tulajdonú Sajó Vízművekhez a vízmű építési engedély nélkül létesített bekötőutat.  Valamint ugyanezen az ingatlanon keresztül épített vízjogi engedély nélkül a "Tiszaújváros Termálfürdő" Kft. T-1 bekötő vízvezetéket.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX tv. 16. §- alapján 16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végzô szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetôleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetôségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetôség nincs számára biztosítva.
Amint azt az országgyűlési biztos a 2840/1999 sz ügyben már kifejtette a hatóság fogalma az országgyűlési biztos gyakorlatában is csak konkrét és nem absztrakt tartalma szerint lehet irányadó, vagyis a hatóságok körének meghatározásánál a panasz alapjául szolgáló tevékenység, intézkedés, mulasztás határozza meg, hogy abban az összefüggésben hatóságnak minősül-e az adott szerv.  A puszta alanyi szemlélet az Obtv. által meg nem engedett hatáskör kiterjesztéséhez vezet.
A vizsgálat tárgyát képező Sajó Vízmű Kft. a bekötőút építése során nem hatóságként és nem közszolgáltatói tevékenység gyakorlása során járt el. Ugyanez állapítható meg a "Tiszaújváros Termálfürdő" Kft. vízvezeték fektetési ejárásával kapcsolatban.  Ezért nincs hatásköröm az ügynek ebben a részében  vizsgálatot lefolytatni.

Kezdeményezés
	Élve az Obtv. 21. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömmel felkérem a Tiszaújváros önkormányzatának jegyzőjét arra, hogy haladéktalanul intézkedjen a kártalanítás mértékének megállapításáról a panaszossal történő egyeztetés alapján és ennek eredményéről tájékoztasson.
Felhívom a figyelmét a jogszabályok következetes betartására és betartására hivatalában.

Budapest, 2000. július 31

Gönczöl Katalin