OBH 1447/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása

A Heves Megyei Hírlap 1999. március 9-én megjelent számában "Száz napon múlik a boldogság?" című cikke alapján hivatalból indított vizsgálat.

Érintett alkotmányos jogok

Szociális biztonsághoz való jog (Alkotmány 70/E. §)

Alkalmazott jogszabályok

- A társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. (Tny.)
- 83/1987. (XII.27.) MT rendelet a rokkantsági járadékról

Megállapított tényállás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a hivatalból indított vizsgálat eredményeként a következőket állapította meg.

Az 1975. január 25-én született ügyfél igénye alapján 1993. január 1-jétől a 714-1532-1 törzsszámon rokkantsági járadékot folyósít a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság, melynek jelenlegi összege 12 300 Ft.
A panaszolt ügyben a Heves Megyei Nyugdíjbiztosítási Kirendeltség az 1997. december 22-én benyújtott rokkantsági nyugdíj igényt az 1998. január 29-én kelt határozatával elutasította, mert az igénylő nem rendelkezett a Tny.-ben 22-24 éves életkorban előírt 4 év szolgálati idővel, csak 3 év 265 nappal. Az igénylő 1998-ban újabb 160 napot dolgozott csökkentett munkaidőben, remélve, hogy a 4 évhez hiányzó szolgálati időt megszerzi.

A Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 1999. január 22-én kelt módosító határozata szerint azonban jogszerűen 3 év 217 nap figyelembe vehető szolgálati időt állapított meg. Ugyanis a társadalombiztosítási nyugellátásról szóló 1997. évi LXXXI. tv. 39. § szerint: "Ha a biztosítottnak a biztosítási kötelezettséggel járó jogviszonya keretében - ide nem értve a Munka Törvénykönyve értelmében teljes, illetőleg az adott munkakörre irányadó, jogszabályban meghatározott munkakörben foglalkoztatottakat - elért nyugdíjjárulék alapot képező keresete, jövedelme a külön jogszabályban meghatározott minimálbérnél kevesebb, akkor 1996. december 31-ét követően a biztosítási időnek is csak az arányos időtartama vehető szolgálati időként figyelembe. Ebben az esetben a szolgálati idő és a biztosítási idő aránya azonos a nyugdíjjárulék alapját képező kereset, jövedelem és a mindenkor érvényes minimálbér arányával." Az igénylő pedig rövidített munkaidőben dolgozott így amennyiben a szükséges szolgálati idővel rendelkezett volna, a megállapított rokkantsági nyugdíja a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság próba számítása szerint feltételezve az 1999. június 1-től történő folyósítást 6955 Ft lehetett volna a Tny. 28. § (3) bekezdésének előírása miatt, melyszerint "a rokkantsági nyugdíj összege az ennek alapját képező átlagkeresetnél több nem lehet". A rokkantsági nyugdíj mellett a rokkantsági járadékot nem lehet folyósítani, illetőleg a jogszabályban előírt egyéb folyósítási korlátok is lehetnek, munkavégzés estén.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa a vizsgálat eredményeképpen megállapította, hogy az Alkotmány 70/E. § (1)-(2) bekezdésében védett szociális biztonsággal összefüggésben visszásságot nem okoz, ha a Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a jogszabályban előírt feltételek hiánya miatt a rokkantsági nyugdíj igényt elutasítja és a vizsgálatot lezártnak tekinti.

Budapest, 1999. március 24.

Gönczöl Katalin