OBH 1377/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése

Átfogó vizsgálat a vendéglátó-egységeknek a lakóhelyi környezetre gyakorolt zavaró zaj- és rezonancia-hatásai tárgyában

Kapcsolódó ügyek: 3271/1999. 3985/1999.
4974/1999. 2498/2000. 2530/2000. 2550/2000.
3217/2000. 3278/2000. 5710/2000. 1706/2001.
1962/2001. 2967/2001. 3093/2001. 3822/2001.
4042/2001. 4407/2001. 6575/2001.
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása
	Az Országgyűlési Biztosok Hivatalába jelentős számban érkeznek olyan panaszok, amelyekben az indítványozók a lakóhelyük közelében - gyakran a lakóházukban - lévő vendéglátóipari-egység zajos, bűzös, nyugalmukat zavaró működését sérelmezik. A panaszosok számára zavaró a távozó vendégek utcai hangoskodása, kulturálatlan viselkedése is. Az ilyen tartalmú, az ország különböző területeiről érkező egyedi panaszok nagy száma miatt szükségesnek ítéltem a probléma átfogó vizsgálatát, melynek hátterét az egyedi ügyek bemutatása adja.
	Az átfogó vizsgálat szakmai indoka egyrészt az, hogy az ilyen jellegű ügyekben a panaszosok a korábbi jegyzői (birtokvédelmi) vagy polgári bírósági (tulajdonvédelmi) eljárás és jogorvoslat mellett (után, esetenként helyett) az ombudsmani eljárást (is) kérik és nem alanyi jogaik, hanem alkotmányos alapjogaik sérelmére hivatkoznak. Másrészt a vizsgálat szakmai indoka az is, hogy az ilyen ügyek jellegükből adódóan komplexek: egy-egy életbeni tényállás (jogvita, konfliktus) jogi minősítéséhez és a helyes jogkövetkezmény kiválasztásához a közigazgatási (közjogi) és a polgári jogi (magánjogi) eljárási és anyagi jogi normák széles körét kell felkutatni és egymással összefüggésben alkalmazni. Ez egy olyan új minőségű jogalkalmazási feladat, ami eddig az egymástól hatáskörileg pontosan elhatárolt jogalkalmazó szervekre (hatóságokra és bíróságokra) nem volt jellemző. Ráadásul mind a külön-külön megalkotott törvényi normák, méginkább ezek végrehajtási (kormány - vagy miniszteri) rendeletei eltérő időpontokban, gyakran más-más kormányzati ciklusban, egymással nem kellően összehangoltan születtek, így gyakran eltérő terminológiát használnak, egymásnak ellentmondóak, hézagosak, pontatlanok stb. Ilyen körülmények között mind a hatóságok helyes döntéshozatalát, mind az ombudsmani vizsgálatot a magasabb szintű jogi alapelvek és alkotmányossági követelmények alkalmazása segíti elő, ezek biztosítják az egységes jogértelmezést és joggyakorlatot, végső fokon a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményét.
	Vizsgálatomat az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiságból fakadó jogbiztonság, az abból levezethető tisztességes eljáráshoz való jog, a 9. § (2) bekezdése szerinti vállalkozáshoz való jog, a 13. § (1) bekezdésében deklarált tulajdonhoz való jog, valamint az egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (18. §, 70/D. §) érintettsége miatt indítottam.

A megállapított tényállás

1. OBH 1377/1999.
	Szabadbattyán jegyzője 1995. szeptember 13-án a Sarok Büfé nyitvatartását 06 - 22 óra közötti időszakra korlátozta. Ennek alapja az ÁNTSZ Fejér Megyei Intézetének szakvéleménye, amely megállapította, hogy a Sarok Büfé zeneszolgáltatása által okozott zajterhelés az előírásoknak nem felel meg. A Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal a határozatot helybenhagyta. A Polgármesteri Hivatal a határozat végrehajtása érdekében 30 000 Ft. pénbírsággal sújtotta az üzemeltetőt. Ezt követően változás történt az üzemeltető személyében, aki a nyitvatartási idő meghosszabbítását kérte. Az újabb hatósági eljárások során a Gazdasági Minisztérium állásfoglalására tekintettel az első fokú hatóság megállapította, hogy a nyitvatartási időt korlátozó korábbi döntés csak az akkori üzemeltető tekintetében volt hatályos, az új üzemeltetőre a korlátozás nem alkalmazható.

2. OBH 3271/1999.
	Egy fővárosi társasház számvizsgáló -, és intézőbizottságának elnöke a társasház földszinti, önkormányzati tulajdonban lévő helyiségeiben működő vendéglátó egység működése miatt nyújtott be panaszt. A jegyző álláspontja az volt, hogy az üzlet működése megfelel a 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet előírásainak, ezért a közösség tiltakozását a szeszes ital árusítására vonatkozóan nem vehette figyelembe. Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala a működési engedély visszavonásáról rendelkező határozat ellen benyújtott fellebbezés elbírálásáról hozott határozatában az üzlet 200 méteres körzetében található általános iskola működési ideje alatt a szeszes italok kimérését megtiltotta. A társasház közgyűlése keresetet nyújtott be a Pesti Központi Kerületi Bíróságon az újpesti önkormányzat ellen.

3. OBH 3985/1999.
	A Kapuvár, Kossuth u. 2. szám alatti panaszosok a lakóhelyük közelében lévő szórakozóhely zaját sérelmezték. A Shop-Stop Pizzéria zeneszolgáltatásának környezeti zajvizsgálatáról készült akusztikai szakvélemény - melyet a polgármesteri hivatal rendelt meg - megállapította, hogy a teraszajtók kinyitása esetén, vagy az erősítő felhangosításakor a zajterhelés a határértéket meghaladja. A hangerősítő berendezés átlagos használata mellett, csukott ajtóknál a zajterhelés éppen határérték alatt marad. A szakvélemény megállapítja, hogy a zajterhelés mértéke az üzemeltetőn múlik, odafigyeléssel határértéken belül tartható.
A Polgármesteri Hivatal Közigazgatási Irodája mint I. fokú szabálysértési hatóság a Pizzéria üzemeltetőjét 15 000 Ft-ra bírságolta.

4. OBH 4974/1999.
	A kecskeméti panaszosok a Barátok Presszó éjjeli nyitvatartását sérelmezték.
Az üzemeltető discó rendezvény tartására irányuló kérelmét a polgármesteri hivatal elutasította, mert a helyi rendelet szerint a kérelemhez szükséges csatolni a létesítmény határoló falától 200 méteren belül élők hozzájárulását és a discó létesítése ellen a lakók többsége tiltakozott. E határozatban a hatóság a nyitvatartási időről is rendelkezett. Eszerint a presszó hétköznap 23.00, hétvégén 24.00 óráig tarthat nyitva.

5. OBH 2498/2000.
	A siófoki panaszos a szomszédos ingatlanon lévő Margaréta Vendéglő és a kissé távolabbi Oázis Söröző zavaró működését sérelmezte. A panaszos birtokvédelemre irányuló kérelmeit Siófok Jegyzője elutasította. A hatóság a Margaréta Vendéglő esetében megállapította, hogy kétséget kizáróan nem volt bizonyítható olyan mértékű zaj, amely a panaszost birtoklásában zavarná. Az Oázis Söröző vizsgálatakor a hatóság képviselői zeneszolgáltatást nem tapasztaltak, határérték túllépést nem észleltek, csak az alapzaj volt megállapítható.
A jegyző tájékoztatott, hogy a városnak a panasszal érintett része üdülőhelyi központtá alakult. Az üzletek, szórakozóhelyek vonzzák a környéken üdülőket. A panaszos háza elé az önkormányzat virágládákat helyezett el, kizárva ezzel a ház elé parkolást.

6. OBH 2530/2000.
	A bajai panaszos a Völgy u. és Kodály Z. u. között működő ABC üzlet éjszakai nyitvatartását sérelmezte, mivel a szeszesital forgalmazás miatt a környék nyugalma és rendje nincs biztosítva. Az üzlet kizárólag palackozott szeszesital forgalmazására jogosult, azt az üzletben kimérni és helyben fogyasztani tilos. 1999-ben az üzemeltető vállalta, hogy 23 - 05 óra között szeszesital értékesítést nem végez. A jegyző felhívta a Polgármesteri Hivatal Városüzemeltetési és Fejlesztési Osztályát közlekedési táblák elhelyezésére, valamint minden olyan intézkedés megtételére, amely lehetséges és indokolt a probléma megoldására.
A közterület-felügyelet és a rendőrkapitányság jelezte, hogy a területet továbbra is folyamatosan ellenőrzik.

7. OBH 2550/2000.
	A Budapest, Nádor utcai panaszos a Mérleg u. 10. szám alatti vendéglátóipari egység működését sérelmezte. A panaszos lakása a Mérleg utcára nyílik. A polgármesteri hivatal megrendelése alapján eljáró szakértői szervezet megállapította, hogy az egység épületgépészeti berendezéseinek üzemeltetéséből származó zajterhelés a panaszos lakásának szobáiban nappal és éjszaka megfelelt a lakószobára vonatkozó zajterhelési követelménynek. A vizsgálat célja az egység épületgépészeti berendezéseitől és zeneszolgáltatásából származó lakossági zajterhelés ellenőrző mérése volt. A szakvélemény megemlíti, hogy a panaszostól hosszabb időn keresztül nem kaptak értesítést zeneszolgáltatásról annak ellenére, hogy az Implantronic Kft. vállalta a mérés azonnali elvégzését. A szakvélemény 1998. május 27-én készült.
A 2000. június 2-án végzett újabb vizsgálat megállapította, hogy az étterem zeneszolgáltatásából származó, az étterem közepén mért használati zajszint 86 dB. Az étterem zeneszolgáltatásából és a vendégzsivajból származó, az étterem előtt mért 64,4 dB kültéri zajszint vélelmezhetően határérték túllépéssel jár a panaszos lakásának védendő homlokzata előtt.

8. OBH 3217/2000.
	Az egri panaszos és kilenc lakótársa azt sérelmezte, hogy Egerben, a Széchenyi utcában - annak egy kb. 200 méteres szakaszán - már hat vendéglátó egység működik 30-40 fős teraszokkal, éjfélig engedélyezett nyitvatartással. Itt található egy országos hálózattal rendelkező gyorsétterem is, non stop üzemeléssel, sarok terasszal, alumínium asztalokkal és székekkel, amelyek tologatása nagy zajjal jár.
Eger Megyei Jogú Város jegyzője arról tájékoztatott, hogy a Közgyűlés két bizottsága - figyelemmel az idegenforgalom jelentős szerepére is - támogatta, hogy a teraszok éjfélig tartsanak nyitva. A gyorsétterem a széklábakat nem látta el zajcsökkentő védőburkolattal, ezért a Hivatal annak pótlására kívánta felhívni.

9. OBH 3278/2000.
	A panaszos a lakása alatt lévő TMT Biliárd terem működését sérelmezte. A VI. kerületi polgármesteri hivatal a zajpanasz megszüntetése érdekében 1994. november 24-én hozott kötelezést kimondó határozatot, melyet a közigazgatási hivatal helybenhagyott, majd a felülvizsgálat során eljáró bíróságok is kimondták a redőnyszerkezet zajcsökkentését, valamint az étterem, illetve a biliárd szalon és a védendő lakás közötti épületszerkezetek hanggátlásának javítását, melyet a kötelezett nem teljesített. A tájékoztatásig kiszabott 430 000 Ft végrehajtási bírságból 130 000 vált jogerőssé.
A panaszos újabb beadványában jelezte, hogy a panaszolt üzlet továbbra is változatlan körülmények között működik.

10. OBH 5710/2000.
	A lakótársai nevében az Országgyűlési Biztosok Hivatalához forduló mosonmagyaróvári panaszos az éjszaka is nyitvatartó Romantika kávéháznak a lakók nyugalmát zavaró működését sérelmezte. A városi közterületfelügyelet műszeres zajmérést végzett, mellyel kapcsolatban az Észak-Dunántúli Környezetvédelmi Felügyelőség azt a tájékoztatást adta, hogy a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló 4/1984. (I.23.) EüM rendeletben foglaltakat nem lehet figyelembe venni, mert a keltett zaj időszakos, nem telepített. (A jogszabályt hatályon kívül helyezte a zaj- és rezgésterhelési határértékek megállapításáról szóló 8/2002. (III.22.) KöM-EüM együttes rendelet. Hatálytalan: 2002. április 21-től.) A megindított szabálysértési eljárást a szabálysértési hatóság megszüntette, mivel a csendháborítást nem a feljelentett személy (az üzemeltető) követte el, valamint az elkövető személyét nem nevezték meg.
A polgármesteri hivataltól kapott tájékoztató levélben az áll, hogy a bérleti szerződés felmondása miatt az egységnek várhatóan új üzemeltetője lesz.

11. OBH 1706/2001.
	A főváros III. kerületében lakó panaszos a lakóháza földszintjén működő Új Sárkány Étterem légszennyezését sérelmezte. A panaszos szerint hiába szereltetett fel az üzemeltető előtetőt, az nem akadályozza meg, hogy a bűzös gőz továbbra is szennyezze a levegőt. A lakásokat a lakók csak éjjel tudják szellőztetni.
A kerület jegyzője arról tájékoztatta az országgyűlési biztost, hogy az üzemeltető a kiszabott légszennyezési bírságot befizette. A szaganyagok lakásokba történő bejutásának csökkentésére szereltette fel a fentebb már említett előtetőt, emellett a konyhai elszívó rendszert rendszeresen tisztíttatja, szűrőbetétjét cserélteti.
Az ÁNTSZ Fővárosi III. kerületi Intézetét helyszíni ellenőrzésre kértük annak megállapítására, hogy jelenleg miként üzemeltetik az elszívót. Az ellenőrzés során a közegészségügyi hatóság több élelmezésegészségügyi hiányosságot észlelt, ezért 50 000 Ft. pénzbírságot szabott ki. Megállapították azt is, hogy habár még tartott a főzés, az elszívó nem üzemelt. Az üzlet nyitott ajtói miatt az utcán és az üzlet feletti lakásnál ételszagot lehetett érezni. A szellőző berendezés kibővítésének elvégzésére építési munka szükséges, ezért az ÁNTSZ ismét felkérte intézkedésre az Építési Ügyosztályt. Az ellenőrzés feltárta, hogy a szellőző berendezés karbantartását, tisztítását eddig egyáltalán nem végezték el. Az üzemeltető vállalta, hogy karbantartási, tisztítási eljárást dolgoztat ki a szellőző berendezésre.

12. OBH 1962/2001.
	A panaszos és házastársa a Budapest, Visegrádi utcában üzemeltetett Rigolettó kávéház zajos működését sérelmezte. A XIII. kerületi önkormányzat polgármesteri hivatala 2000. november 27-én kötelezte az ügyvezetőt, hogy a helyiség működtetése során a zene szolgáltatás hangerejével este 11 órától másnap reggel 5, illetve 6 óráig ne zavarja a kérelmezők éjszakai pihenését, ne háborgassa nyugalmukat. A hatóság megállapította, hogy a Rigolettó Kft. a hangos éjszakai zene szolgáltatásával birtokháborítást követett el, ezért a birtoksértőt a további birtoksértéstől eltiltotta. A Polgármesteri Hivatal 2000. november 24-én jóváhagyta a Kft. ügyvezetője és három lakó egyezségét, melyben az ügyvezető kijelentette, hogy a lakók nyugodt pihenését este 10 órától másnap reggel 5 óráig biztosítja. Az Igazgatási Osztály 2001. március 29-én 100 000 Ft. pénzbírsággal sújtotta az ügyvezetőt.
Az Építési és Kerületüzemeltetési Osztály korlátozta az egység zeneszolgáltatását. A határozatot a Kft. - a korábbiakhoz hasonlóan - megfellebbezte.
A panaszos a Rigolettó Kft. ellen személyiségi jogi pert indított, a kereset 2001. július 6-án érkezett a Pesti Központi Kerületi Bírósághoz.

13. OBH 2967/2001.
	A monori panaszos előadta, hogy az utcában, a lakásokkal szemben vendéglátó egységek működnek, melyekben a zene hangos, továbbá a távozó vendégek hangoskodása is zavarja a lakók pihenését, nyugalmát.
Az MSE Söröző üzemeltetője ajtó-csukó berendezést szereltetett fel az üzlet bejárati ajtajára. A jegyző éjszakai ellenőrzések lefolytatása után fog dönteni a söröző zeneszolgáltatásáról. Közölte, hogy a korábbi két bejelentés nem tette indokolttá az egységgel szemben történő bármilyen szankció alkalmazását. Az önkormányzat pénzügyi fedezet hiányában csak kétséget kizáróan megalapozott indokokkal alátámasztott lakossági bejelentések alapján tud műszeres zajvizsgálatot végeztetni.

14. OBH 3093/2001.
	A budapesti I. kerületi társasház lakói a lakóépületükben található Művelődési Ház működését sérelmezték, mivel a hétvégenként tartott discó rendezvények, és a hétközbeni próbák zaja, a fiatalok utcai hangoskodása rendkívül zavarja nyugalmukat. A panaszosok előadták még, hogy a műemlék jellegű épület állaga a rezgések miatt egyre romlik. A Budavári Önkormányzat polgármestere arról tájékoztatta a lakóközösséget, hogy a rendezvények az intézmény által is elismerten zavarhatják a lakók nyugalmát. A polgármester felhívta a művelődési ház igazgatójának figyelmét újabb korlátozások bevezetésére a zavaró körülmények minimalizálása érdekében (a koncertidény és a hétvégi koncertek számának további csökkentése, a zenekari próbák megszüntetése, a koncertek befejező időpontjának előrehozatala). Külön felhívta a figyelmet a koncertek hangosításakor az MSZ 18150 szabvány előírásainak érvényesítésére. A rendezvények ideje alatti rendbontások megszüntetése érdekében előírta az intézmény által alkalomszerűen foglalkoztatott biztonsági szolgálat hatékonyabb fellépését, intézkedését.

15. OBH 3822/2001.
	Az isaszegi panaszosok a közeli vendéglátóhely zavaró működését sérelmezték. A jegyző a nyitvatartást 6 és 22 óra közötti időre korlátozta, melyet az üzemeltető tudomásul vett. A panaszosok kifogásolják, hogy a korlátozást az üzemeltető nem tartja be, éjjel fél 12-ig, hétvégeken hajnali fél 3-ig tart nyitva. A zene, a hangoskodás, az autók járatása miatt nem lehet ablakot nyitni.
A panaszosok 2001. május 29-én birtokvédelmi eljárást kezdeményeztek. A polgármesteri hivatal a kérelmezőket hiánypótlásra hívta fel, hivatkozva az illetékbélyeg lerovásának hiányára, valamint arra, hogy nem jelöltek meg konkrét személyt, aki ellen az eljárás lefolytatható lenne. A hiánypótlási felhívásban az áll, hogy a birtokvédelmi eljárás a sörözővel mint vendéglátó egységgel szemben nem folytatható le. A jegyző a kérelmet 2001. július 5-én határozattal elutasította azzal az indokolással, hogy a kérelmezők nem jelöltek meg konkrét személyt.

16. OBH 4042/2001.
	A Budapest II. kerületében lakó panaszos a Lugas étterem működését sérelmező panaszában a gyakori hajnalig tartó zenés rendezvényeket, a nyitott teraszon történő zenélést, az állandó ételszagot kifogásolta. Előadta még, hogy konyhai műveleteket végeznek a gazdasági bejáratnál, a járdán mossák a szemetes konténert, melyet kint tárolnak, ezért a guberálók feldúlják. A jegyző a panaszosnak írt levelében ismertette az Ipar- és Kereskedelmi Csoport munkatársainak megállapításait: az étterem színvonalas, hangulatos, az I. kategóriába sorolásának megfelelően működik. A zenés rendezvényeket egy másik étteremben kívánják tartani. A vendéglátás az épületen belül folyik, jó idő esetén az étterem előtti és melletti teraszon is kiszolgálnak, de itt zeneszolgáltatás nincs. Az egységben játék- és pénznyerő automata nem üzemel. Az Ipar- és Kereskedelmi Csoport munkatársainak megállapítása szerint a Lugas Étterem jogszerűen üzemel.
Az újabb tájékoztató levélben az igazgatási iroda vezetője ismertette a panaszossal az üzemeltető nyilatkozatát. Eszerint az étteremben a nyári időszakban - szombatonként - tánczenés esküvői rendezvényeket tartanak 18 - 22 óra között. A kéttagú zenekar a belső, zárt térben, a parkettás teremben játszik úgy, hogy 24 óra után csökkentik a hangszintet. A kerti sátorban van a pianínó, amelyen 23 óráig játszanak a zenészek. A kerthelyiség kb. 300 m2-es, a vendéglő előtti kerthelyiség kinyitható napernyőkkel védett, a vendéglő mellett egy kb. 100 személyes sátorban is folytatnak vendéglátó tevékenységet. A sátor felállítása hatósági engedélyhez nem kötött. A levél utal a 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet 18. § (1) bekezdésére, továbbá olyan tartalmú tájékoztatást ad, hogy a zajszakértői vizsgálat költsége - a zajszint túllépés bizonyításáig - a kérelmezőt terheli.

17. OBH 4407/2001.
	A budapesti panaszos lakótársai nevében a VI. kerületi Liszt Ferenc téren található vendéglátó egységek zavaró működését sérelmezte. A jegyzői tájékoztatás szerint a helyszíni ellenőrzések alátámasztották, hogy a téren található szórakozóhelyek nagy része nem a kiadott engedélyeknek megfelelően üzemel. A határozatokban előírtak kikényszerítése érdekében az önkormányzat több ízben pénzbírsággal sújtotta az üzemeltetőket.
A tájékoztatásból kiderül, hogy van olyan egység, amely rendszeresen megszegi az engedélyező határozatban foglaltakat, rendezvényeit egy heti rendszerességgel megjelenő lapban is hirdeti. A tiltás ellenére tartott discó rendezvények miatt 10 esetben hoztak bírságoló határozatot. Az önkormányzat a téren lévő összes vendéglátóhely üzemeltetőjét felhívta a nyitva tartás kiírására és betartására. A Liszt Ferenc téri üzletek ellenőrzése rendszeresen megtörténik.

18. OBH 6575/2001.
	Az egri panaszos és lakótársai a társasházban működő borkimérő tevékenységet sérelmezték. A panaszos szerint az ingatlan - melyben korábban patyolat-felvevőhely és ruhaüzlet működött - nem alkalmas vendéglátóipari egység üzemeltetésére. A polgármesteri hivatal a lakók kérésére korlátozta a nyitvatartást, ez az intézkedés azonban hatástalan volt.

Az érintett alkotmányos jogok
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (2) A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
70/D. § (1) A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai
	Az ismertetett panaszok közös jellemzője, hogy az indítványozók a lakóhelyük közelében lévő vendéglátóipari egységekből kiáramló hangos zenét, a vendégek hangoskodását, mulatozását kifogásolták, amely zavarja nyugalmukat, éjszakai pihenésüket. Több esetben problémát jelent a távozó, gyakran ittas vendégek utcai randalírozása, esetleges provokatív magatartása is, amely az ottlakókon kívül az arra járókban is félelmet kelthet. A zajok mellett ritkábban a lakásokba áramló ételszag is panaszra adott okot.
	A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény úgy rendelkezik, hogy a környezeti zaj és a rezgés elleni védelem kiterjed mindazon mesterségesen keltett energiakibocsátásokra, amelyek kellemetlen, zavaró, veszélyeztető vagy károsító hang-, illetve rezgésterhelést okoznak. A törvény szerint a zaj- és a rezgésforrások zajkibocsátásának, illetve rezgésgerjesztésének csökkentését műszaki, szervezési módszerekkel kell megoldani. Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Étv.) pedig előírja, hogy az építmények és azok részeinek építése, bővítése, felújítása, átalakítása, helyreállítása, korszerűsítése során érvényre kell juttatni az országos építési szakmai követelményeket, különösen a zaj és rezgés elleni védelem követelményeit is.
	A 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet alapján a jegyző a szükséges dokumentumok megléte esetén köteles kiadni a működési engedélyt. Az építésügyi hatóság az üzlet működésének engedélyezésében akkor vesz részt, ha az üzletben üzemanyagot, veszélyesnek nem minősülő hulladékot értékesítenek; illetve ha az üzletkialakítás építési vagy rendeltetés-módosítási engedély-köteles. Az Étv. szerint az építmény, építményrész, építményegyüttes megépítéséhez, átalakításához, bővítéséhez, felújításához, helyreállításához, korszerűsítéséhez, lebontásához, elmozdításához, rendeltetésének építési munkával járó megváltoztatásához jogszabályban meghatározott tartalmú és részletezettségű építészeti-műszaki terv szükséges. Az építészeti-műszaki tervdokumentációk tartalmi követelményeiről szóló 45/1997. (XII.29.) KTM rendelet értelmében meglévő építmény átalakítása, bővítése esetén az építési engedélyezési tervdokumentációnak tartalmaznia kell a műszaki leírást, mely ismerteti többek között a hangszigetelési megoldásokat. A zaj- és rezgés elleni fellépés jogszabályi háttere tehát adott, amennyiben az építési hatóság bevonása azért szükséges, mert az üzletkialakítás építési vagy rendeltetés-módosítási engedély-köteles.
	A Korm. rendelet az építésügyi hatóság részvételét a tevékenységtől függetlenül kötelezővé teszi, ha az üzletkialakítás építési vagy rendeltetés-módosítási engedély-köteles. Egyébként az építésügyi hatóság csak akkor jár el, ha az üzletben üzemanyagot, veszélyesnek nem minősülő hulladékot értékesítenek. Az utóbbi esetben tehát a tevékenység, a szolgáltatás jellege miatt szükséges az építésügyi hatóság fellépése. Amennyiben az üzlet kialakítása nem építési vagy rendeltetés-módosítási engedély-köteles, illetve abban nem üzemanyagot, vagy veszélyesnek nem minősülő hulladékot értékesítenek, az építési hatóság az eljárásban nem vesz részt. Az első jogi probléma tehát már a vendéglátó helyiségek, ingatlan-egységek kialakítási fázisában az építésügyi szakhatósági kontroll hiánya.
A jogállamiság, a jogbiztonság sérelmét okozza az építésügyi hatósági eljárás hiánya. A vizsgálattal érintett további alkotmányos jogok sérelmével jár, ha olyan konkrét sérelem merül fel, amelyet a hatósági eljárás megelőzhetett volna.
	Az 1993. évi LIX. törvény az országgyűlési biztosnak lehetővé teszi, hogy ajánlást tegyen, amennyiben a sérelem a hatályos szabályozásra vezethető vissza. Feltétel azonban, hogy a jogszabály fölöslegessége, hiánya vagy ellentmondásossága legyen a kiváltó ok.
Szükségesnek tartom a Korm. rendelet kiegészítését oly módon, hogy az építési hatóság részvétele az engedélyezési eljárásban kötelező legyen a vendéglátó tevékenység esetén is. Ezáltal az építési hatóság minden esetben vizsgálni tudná, hogy a létesítmény építészetileg megfelel-e a követelményeknek, ideértve természetesen a zaj- és rezgésvédelmi szempontokat is. Ezzel biztosítható lenne, hogy vendéglátó tevékenységet csak az arra minden szempontból alkalmas létesítményekben végezzenek. Javasolom tehát, hogy a már kiemelt üzemanyag, és veszélyesnek nem minősülő hulladék értékesítés mellett a vendéglátás engedélyezésekor is legyen kötelező az építési hatóság részvétele.
Az üzemanyag, és a veszélyesnek nem minősülő hulladék értékesítésekor a szolgáltatás fokozott veszélyessége indokolja az építésügyi hatóság kötelező részvételét. A vendéglátó egységek esetén azok országosan rendkívül nagy száma és ebből adódóan az érintett lakóközösség széles körének nyugalma kívánja meg a fokozott szakhatósági kontrollt. Amennyiben a kereskedő "Zenés szórakozóhelyet", "Diszkót" kíván nyitni, vagyis olyan létesítményt, ahol zeneszolgáltatás is történik, az építésügyi hatóság hozzájárulásának feltétele legyen olyan szakértői vélemény, amely igazolja a megfelelő hangszigetelést, vagyis azt, hogy a zeneszolgáltatás maximális hangerő esetén sem lesz zavaró. A működési engedély pedig kizárólag a szükséges műszaki feltételek bizonyított teljesítése esetén legyen kiadható. Ezen ajánlás alapja, hogy a vendéglátás - csakúgy mint az üzemanyag értékesítés - speciális kialakítású létesítményt, építményt kíván, amelyre nem alkalmas bármely épület.
Az OBH 6575/2001. számú beadványhoz csatolt tájékoztató levél hivatkozik a Környezetvédelmi és Területfejlesztési Minisztérium 2.660/1995. és 835/1998. számú állásfoglalására. E jogértelmezések szerint ha "valamely építmény (épületrész) üzlet használati célra létesült, s azt továbbra is üzlet céljára kívánják használni úgy, hogy csupán annak profilját változtatják meg, akkor az építésügyi hatóság rendeltetés megváltoztatására irányuló engedélyére nincs szükség" E jogértelmezés figyelmen kívül hagyja, hogy az építmény esetleg nem alkalmas az új profilnak megfelelő működésre.
	Az OBH 2550/2000. számú ügyben vizsgálatot folytató Implantronic zaj- és rezgésvédelmi Iroda szakvéleménye tartalmazza, hogy a kifogásolt "étterem falai, mennyezete zajszigeteletlenek, a nyílászárók csekély hanggátlású szerkezetek." Az étterem tulajdonosának jogi képviselője úgy nyilatkozott, hogy "a használatba vételkor nem végeztek sem léghangszigetelés, sem zajterhelés vizsgálatokat és zajszigetelési megoldásokat sem alkalmaztak." A szakvéleményben idézett helyi önkormányzati rendelet szerint "a szakértői véleménynek minden esetben tartalmaznia kell az engedélyezendő létesítmény és a szomszédos védendő helyiség közötti léghangszigetelés-, valamint az engedélyezendő létesítmény jellege szerint az engedélyező hatóság által indokoltnak tartott - léghangszigetelés - vizsgálat eredményét." Az idézett helyi önkormányzati rendelet az általunk javasolt jövőbeni kormányrendeleti szintű szabályozással megegyezik, így a kormányrendelet megszületéséig más érdekelt önkormányzatok számára is javasolható.
	Az építéshatóság fokozottabb részvétele a szomszédok alkotmányos jogainak védelme mellett az üzemeltető tulajdonhoz és vállalkozáshoz való jogát is védené, mert nem a beruházás, az ingatlanvásárlás után derülne ki, hogy további nagyobb összegre van szükség a tervezett üzlet - zaj- és rezgésvédelmi szempontból - szabályos működéséhez.
Ezen kívül a jogbiztonságot is szolgálná, mert utólag a rendszerint drágább műszaki megoldás kikényszerítése hosszadalmas, gyakran lehetetlen.

NYITVATARTÁSI IDŐ
A nyugalmat zavaró jelenségek általában az esti órákban jelentkeznek. Ilyenek természetesen előfordulhatnak napközben is, azonban a zavaró körülmények negatív hatása este a pihenés, alvás időszakában, más zavaró körülmény hiányában fokozottabb. Zárás után a takarítás, mosogatás, a berendezési tárgyak rendezése lehet zavaró.
	A belkereskedelemről szóló 1978. évi I. törvény 19. §-a szabályozza az üzletek nyitva tartásának kérdését. A törvény a 40. §-ában felhatalmazást ad az ipari és kereskedelmi miniszternek, hogy egyes belkereskedelmi tevékenységek folytatásának feltételeit meghatározza. E felhatalmazás alapján született a 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet. A törvény az üzletek nyitva tartásának azokat az elveit rendezi, amelyeket a kereskedő a nyitvatartási idő meghatározása során köteles figyelembe venni.
	Az üzlet nyitvatartási idejét a kereskedő állapítja meg, és azt írásban köteles bejelenteni az üzlet helye szerint illetékes önkormányzat jegyzőjének. A nyitvatartási idő meghatározásakor figyelembe kell venni a belkereskedelemről szóló törvény 19. §-ában rögzített szempontokat: "...megfeleljen az ellátási követelményeknek, valamint a lakosság vásárlási szokásainak, életkörülményeinek és munkafeltételeinek és tekintettel legyen a kereskedelmi dolgozók élet- és munkakörülményeire is." A törvény tehát követelményként rögzíti a lakosság életkörülményeinek figyelembe vételét is.
A nyitvatartási idő közigazgatási eszközökkel való korlátozásának lehetőségét a Korm. rendelet szabályozza. A jegyző külön jogszabályban meghatározott zajterhelési határérték figyelmeztetés ellenére való ismételt túllépése esetén az üzlet éjszakai (22 óra és 6 óra közötti) nyitva tartását korlátozhatja, illetve kötelező zárvatartási időszakot rendelhet el. E határozatok fellebbezésre tekintet nélkül azonnal végrehajthatók.
	A hatályos jogszabályok szerint tehát a kereskedő által tetszőlegesen megállapított nyitvatartási idő utólag csak akkor korlátozható, ha az üzlet zajkibocsátása már legalább két alkalommal túllépi a határértéket. Megállapítható tehát, hogy a jogszabály a nyitvatartás utólagos korlátozását rendkívül szűk körben teszi lehetővé.
Ráadásul a nyitvatartási idő utólagos korlátozása csak mint szankció jelentkezik a hatályos jogban. Az állampolgárok jogainak, érdekeinek védelme utólag valósul meg olymódon, hogy a hatóság a nyitvatartási időt korlátozhatja, vagyis szankciót alkalmazhat.
	Az Alkotmánybíróság a 28/1994. (V.20.) AB határozatában kifejtette, hogy a környezethez való jog érvényesítése a védelem elért szintjének fenntartásán belül azt is megkívánja, hogy az állam a preventív védelmi szabályoktól ne lépjen vissza a szankciókkal biztosított védelem felé. Az Alkotmánybíróság rámutatott, hogy a tilalmak és szankciók szigorítása nem elegendő.
	Álláspontom szerint az üzletek környezetében lakók éjszakai nyugalmának biztosítására, megóvására nem elegendő a jelenlegi jogi eszköz. Már a zajkibocsátás vizsgálata is felvet több problémát: tapasztalataink szerint az önkormányzatok nem szívesen rendelik meg a költséges, több tízezer Ft-os vizsgálatot, amelyből a korlátozás vagy a zárvatartás elrendeléséhez kettő kell. A vizsgált ügyek közül kiemelném az OBH 2967/2001. és a 4042/2001. számút, amely alátámasztja e felvetés megalapozottságát. A Korm. rendelet alapján a zajszintmérési eljárás költsége csak akkor terheli a kereskedőt, ha a mérési eredmény a határértéket túllépi, vagy a hangszigetelési követelmény nem teljesül. Visszásságot okoz, hogy lakossági panasz esetén nem tisztázott a Korm. rendelet 18. § (1) bekezdése szerinti zajkibocsátási vizsgálat költségeinek megelőlegezése.
A vizsgálatok eredménye is kétséges, hiszen gyakran tapasztalt jelenség, hogy amennyiben az üzemeltető előre tudomást szerez a vizsgálatról, az nem a valós zajkibocsátást fogja mutatni. Emellett ha mindezek után mégis korlátozzák a nyitvatartást, annak betartatása újabb kihívás elé állítja a hatóságot.
A fentiek alapján a nyitvatartási idő utólagos korlátozhatóságának jelenlegi formáját nem tartom kielégítőnek.
	A nyitvatartási idő alatt jelentkező problémák utólagos orvoslása igen nehéz. Helyette hatékonyabbnak és a panaszok megelőzésére alkalmasnak azt tartom, ha a nyitvatartási időt nem a kereskedő állapítja meg, hanem a működési engedély kiadásakor a hatóság megvizsgálná a körülményeket és a lakókörnyezet érdekeit is szem előtt tartva - figyelembe véve a kereskedő érdekeit is - maga határozna arról. Amennyiben az egység panaszmentesen, a környék nyugalmát nem zavaróan működik, kérhető volna a nyitvatartási idő meghosszabbítása. A jelenlegi szabályozással szemben, amely a tetszőlegesen megállapított nyitvatartási idő utólagos korlátozhatóságának lehetőségét mint szankciót alkalmazza, az országgyűlési biztos a hatóság által megállapított nyitvatartási idő későbbi meghosszabbításának lehetőségét támogatja. Ez a fajta védelem a lakossági érdekeket helyezi előtérbe, de nem hagyja figyelmen kívül a kereskedőnek a hosszabb nyitvatartási időre vonatkozó érdekét sem.
	A határértéket el nem érő zaj, az érkező és távozó vendégek hangoskodása, az ajtócsapkodás, illetve a működéssel szükségképpen együttjáró egyéb jelenségek zavarhatják az ottlakók éjszakai pihenését, nyugalmát, a Korm. rendelet alapján azonban nem adnak alapot a korlátozás elrendelésére.
Utólag szankcionálni, korlátozni valamely tevékenységet, vagy a nyitvatartási időt rövidíteni sokkal nehezebb és kevésbé célravezető mint az engedély megadásakor szabályozni azt. A szankcionálás helyett az ismertetett panaszokhoz hasonló esetek megelőzésére kell törekedni. Az érintett alkotmányos jogok sérelmét jelenti, hogy a nyitvatartási idő megállapítása a hatóság közreműködése nélkül, a kereskedő belátása szerint történik, ezáltal a lakosság jogos érdekeinek, életkörülményeinek figyelembevétele rendszerint teljes egészében hiányzik.
A nyitvatartási idő és a zavaró jelenségek közötti nyilvánvaló összefüggés miatt a nyitvatartási időnek az egység környezetében élők érdekeit is figyelembe vevő szabályozása jelenthet megoldást.
	Az üzletek működéséről szóló - 1997. február 21-től hatálytalan - 6/1990. (IV.5.) KeM rendelet utólag beiktatott 9/A. §-a úgy rendelkezett, hogy a 7-9. §-ban meghatározott tevékenységet folytató üzlet 22 óra után csak akkor tarthat nyitva, ha ez nem zavarja az üzlet környezetében lakók éjszakai nyugalmát. Ilyen üzlet a szexuális árut értékesítő, a szeszes ital kimérésével foglalkozó, valamint a szórakoztató játékot folytató üzlet.
A korábbi szabályozás nem írta elő, hogy milyen decibel érték jelenti a lakók éjszakai nyugalmának zavarását, míg a hatályos Korm. rendelet csak a zajterhelési határérték figyelmeztetés ellenére való ismételt túllépése esetén teszi lehetővé az üzlet éjszakai (22 óra és 6 óra közötti) nyitva tartásának korlátozását, illetve a kötelező zárvatartási időszak elrendelését. Megállapítható, hogy jelenleg a jogszabály az üzlet éjszakai nyitvatartásának korlátozását a korábbinál szűkebb, többletbizonyítást igénylő, határértékhez kötött feltételhez köti, amely megnehezíti az egység környezetében lakók jogainak érvényesítését.
A 4/1997. (I.22.) Korm. rendelettel hatályos jogunk a vállalkozáshoz való jogot erősíti, nem biztosítja azonban egyidejűleg és megfelelően a tulajdonhoz, az egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogok védelmét.

VENDÉGLÁTÓ TERASZOK
Szükségesnek tartom külön vizsgálni a vendéglátó helyek teraszainak működését. Az egységeknek ezek az építményen kívüli részei szabadtéri elhelyezkedésükből adódóan fokozottan zavarhatják a környék lakóit, hiszen a zajok akadálytalanul juthatnak a környezetbe. Emiatt a lakosság érdekeit fokozottan kell védeni. A nyitott teraszok működése a vendéglátással szükségképpen együttjáró zajok miatt még zene nélkül, kulturált viselkedés esetén is zavaró lehet. Emiatt célszerű, ha a teraszok nyitvatartása, az ott lehetséges zenélés időtartama eltér az üzlet zárt részeire vonatkozó előírásoktól.
	A Korm. rendelet szól arról is, hogy az üzletek működési engedélynek megfelelő működését és a kereskedelmi tevékenység folytatására megszabott feltételek érvényesülését a jegyző ellenőrzi. Nyilvánvaló azonban, hogy a feltételek betartása és betartatása a vendégekkel, az üzletvezetők elsőrendű és folyamatos kötelezettsége. Ez az üzletvezetői kötelezettség a vendéglátó egység érdekeltségi körén belül (udvar, kocsibeálló, utcai parkoló) az éppen érkező vagy távozó vendégekre is kiterjed, hiszen ezek aktuális magatartása a vendéglátó egység működésével közvetlen okozati összefüggésben van.
	Az üzletvezetőnek az egységen kívüli felelősségével kapcsolatban érdemes utalni a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény 102. §-ára, amely az ingatlan tulajdonosának felelősségét vélelmezi: "A jogsértő tevékenységért való felelősség a büntetőjogi és szabálysértési jogi felelősség kivételével - az ellenkező bizonyításáig - annak az ingatlannak a tulajdonosát és birtokosát (használóját) egyetemlegesen terheli, amelyen a tevékenységet folytatják, illetőleg folytatták." Az egyetemlegesség és a tulajdonos felelősségének vélelme a sértett jogai védelmének, illetve a közigazgatás működésének egyszerűsítését szolgálja. A vélelem alapja az, hogy az ingatlan tulajdonosának tudnia kell, milyen tevékenységet folytatnak ingatlanán és ezzel maga is részesévé válik a tevékenységnek. A tulajdonos mentesül az egyetemleges felelősség alól, ha megnevezi az ingatlan tényleges használóját, és kétséget kizáróan bizonyítja, hogy a felelősség nem őt terheli.
	Tudjuk azonban, hogy az érkező vagy a távozó vendégek zavaró utcai magatartása (hangoskodás, szemetelés) miatti hatékony fellépés rendkívül nehéz.
E jelenségek a nyitvatartási idő alatt, vagy közvetlenül a zárás után történnek, ezért a nyitvatartási idő körültekintő, a lakosság érdekeit is figyelembe vevő megállapítása emiatt is fontos. Az üzletvezető határozottsága mellett a gyakoribb rendőri jelenlét és a veszélyesebb csoportok elleni rendőri fellépés bírhatja kulturáltabb magatartásra a vendégeket, bár nyilvánvaló, hogy nem tartózkodhat valamennyi vendéglátóhely mellett a teljes nyitvatartási idő alatt rendőrjárőr. A hulladékok eldobálásával kapcsolatban utalni kell a köztisztasággal és a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenységekről szóló 1/1986. (II.21.) ÉVM-EüM együttes rendeletre, amely kimondja, hogy a szórakozó-, vendéglátó- és árusító helyek, üzletek előtti járdaszakaszt a nyitvatartás ideje alatt - ettől eltérő megállapodás kivételével - a használó köteles tisztán tartani és a hulladékot eltávolítani.

ZENESZOLGÁLTATÁS
A Korm. rendelet alapján vendéglátó üzletben a vendégek szórakoztatására műsoros előadás, zene, tánc rendezhető. Ehhez - a nyitvatartási időhöz hasonlóan - a kereskedőt csak bejelentési kötelezettség terheli. E formális aktuson kívül a jogszabály semmilyen egyéb követelményt nem támaszt, ezáltal a rendezvény helye alkalmasságának vizsgálata nem szükséges. A jegyző megtiltja a műsoros előadás, zene, tánc rendezését, ha az a lakosság jogos érdekeit, nyugalmát sérti. A zeneszolgáltatás zajszintmérés nélkül is megtiltható, ugyanis az csak a nyitvatartási idő korlátozásához szükséges. Azt, hogy mivel valósítható meg a lakosság jogos érdekének, nyugalmának sérelme, a jogszabály nem határozza meg, ennélfogva e rendelkezés gyakorlati alkalmazása az érdekek gondos összemérésével, igazságos, méltányos és életszerű döntéssel történhet. A vendéglátó egységre és "szomszédaira" is kötelező együttműködési elv (Ptk. 4. § (1) bek) alapján elvárható a szomszédok előzetes tájékoztatása, türelmük és megértésük kérése, a velük való megállapodás és mindezt a jegyző is kezdeményezheti (Ptk. 7. §). Amennyiben a műsoros előadás, zene, tánc rendezése nem alkalomszerű, akkor a működési engedély módosítása szükséges.

TOVÁBBI IGÉNYBE VEHETŐ 	JOGINTÉZMÉNYEK
Az Alkotmánybíróság 503/F/1997. számú határozatában megállapította, hogy a hatályos jog a vendéglátó tevékenységet folytató létesítmények környezetet zavaró zajkibocsátása elleni védelemnek többféle közigazgatási hatósági eszközét tartalmazza:
Ilyen közigazgatási hatósági eszközöket biztosít a jegyző számára a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény pl. a birtokvédelem körében. E hatáskör gyakorlására csak az ügyfelek kérelmére indult eljárásban kerülhet sor.
A belkereskedelmi - így a vendéglátó - tevékenységet folytató üzletek által okozott zaj elleni védelem körében ugyancsak a jegyző számára állapít meg hatásköröket az üzletek működéséről és a belkereskedelmi tevékenység folytatásának feltételeiről szóló 4/1997. (I. 22.) Korm. rendelet.
Az üzemi, építési és közlekedési eredetű zajok tekintetében állapít meg zajvédelmi közigazgatási hatásköröket a 12/1983. (V.20.) MT rendelet a környezetvédelmi hatóságok számára. E környezetvédelmi hatáskörök gyakorlása a 25. § alapján a rendelet mellékletében szabályozott zaj- és rezgéskibocsátással járó szolgáltatási tevékenységek esetén a települési önkormányzat polgármesterének, illetőleg jegyzőjének hatáskörébe tartozik, minden más tevékenység esetén a rendeletben szabályozott hatáskörök gyakorlása a környezetvédelmi felügyelőséghez tartozik.
A rendelet melléklete a Szolgáltatások Jegyzékében (SZJ) foglalt besorolásra utalással határozza meg azokat a szolgáltatási tevékenységeket, amelyek esetében a rendeletben szabályozott környezetvédelmi hatósági jogkörök gyakorlása a települési önkormányzat szerveinek hatáskörébe tartozik. Ebben a felsorolásban az Szj. 082 Vendéglátás besorolású tevékenység nem szerepel. Így a rendeletben szabályozott hatáskörök gyakorlása a vendéglátó szolgáltatást nyújtó létesítmények tekintetében a környezetvédelmi felügyelőség hatáskörébe tartozik. A felügyelőség hatáskörébe tartozik a vendéglátó tevékenységet folytató létesítményekben a zeneszolgáltatással okozott zajjal kapcsolatos eljárás is.
	A zajkibocsátás közigazgatási jogellenessége a határérték-túllépését feltételezi, hiszen - mint fentebb már szerepelt - a jegyző a zajterhelési határérték ismételt túllépése esetén rendelkezhet az üzlet éjszakai nyitvatartásának korlátozásáról, illetve kötelező zárvatartási időszak elrendeléséről.
	A polgári jogviszonyok megsértése azonban megvalósulhat a határértéket el nem érő, de zavarónak minősülő magatartással is. A Ptk. 98. és 99. §-ai értelmében a tulajdonost megillető birtoklási és használati jogot a tulajdonos a Ptk. 100. §-ában meghatározott korlátok között gyakorolhatja. E § - a szomszédjog általános szabálya - úgy rendelkezik, hogy a tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné. Így pl. tilos gáz, füst, zaj útján a szomszédos telekre olyan áthatást gyakorolni, amely a szomszédot szükségtelenül zavarja, vagy amely jogai gyakorlását veszélyezteti. A sérelmet szenvedett szomszéd követelheti az ilyen cselekmény abbahagyását, ha pedig tartani lehet ismétléstől, a jövőre való eltiltást, továbbá az ilyen cselekményből eredő esetleges kárának megtérítését is. A szomszédjog általános szabálya felhasználható a környezetszennyező magatartásokkal szembeni védekezésre is.

A szomszédjog általános szabályával (a szükségtelen zavarás általános tilalmával) kapcsolatban nehéz feladat hárul a gyakorlatra. Az általános szabályt konkrét életviszonyokra alkalmazva kell kijelölni a szükségszerű és a szükségtelen zavarás közötti határvonalat. Amilyen mértékben szükségszerű a zavarás, olyan mértékben tűrési kötelezettséget jelent a szomszédnak. Amilyen mértékben viszont szükségtelen, olyan mértékben korlátozza a tulajdonos használati jogát. A szükségtelen zavarás fogalmát a törvény nem definiálja. A felek megegyezésének hiányában a szükséges vagy szükségtelen jogi minősítés "szomszédjogi perben" eseti mérlegelés (érdekösszemérés) alapján a bíróságra hárul.
	A szomszédjogok és a birtokvédelem körében a határérték nem bír ügydöntő jelentőséggel. A Ptk. szerint ha a birtokost birtoklásában zavarják, birtokvédelem illeti meg. Akit birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti a zavarás megszüntetését.
A gyakorlat a birtokháborítás fogalmát rugalmasan értelmezi, annak minősítve számos környezeti ártalmat is. A szomszédjogok védelme mellett ezáltal a birtokvédelem is a környezetvédelem egyik jogi eszközévé válhatott. A szomszédjog és a birtokvédelem a zavarás tényéből indul ki, vagyis a körülmények vizsgálata során nincs szükség másra, csak ennek a ténynek a megállapítására. A szomszédjogi igény csak bíróság előtt, míg a birtokvédelem közigazgatási úton is érvényesíthető.
A szomszédjog és a birtokvédelem mellett szükséges hivatkozni a Ptk 115. § (3) bekezdésére is: a tulajdonos követelheti a jogellenes beavatkozás vagy behatás megszüntetését. A tulajdonost tulajdonjoga alapján a dolog háborítatlan birtoklása, használata, hasznainak szedése illeti meg. Ha a tulajdonost nem fosztották ugyan meg a dolog birtoklásától, a tulajdonjog gyakorlását nem tették teljes mértékben lehetetlenné, de valaki a tulajdonost a birtoklásban megzavarta, akadályozza, korlátozza valamely jogosultság gyakorlását, a tulajdonos követelheti a háborítás megszüntetését. Ezt a per-fajtát a tulajdonjog háborítatlanságát védő pernek is szokás nevezni.
A tulajdonjog háborítatlanságát védő per tartalmában csak negatívumra irányulhat. Háborítás esetében a tulajdonos azt követelheti, hogy a háborító ezt a magatartását hagyja abba, követelheti továbbá, hogy a bíróság a jövőre nézve tiltsa el őt a háborítás ismétlésétől.
	A polgári jogi lehetőségeket vizsgálva utalni kell még a személyek jogi védelmére, valamint a kártérítés intézményére.
A környezetvédelem számára a Ptk. 75. § (1) bekezdése, a 76. és 82. §-a alkalmazható.
75. § (1) : "A személyhez fűződő jogokat mindenki köteles tiszteletben tartani. E jogok a törvény védelme alatt állnak."
"A személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti különösen...a testi épség, az egészség...megsértése." (76. §)
A 82. § a magánlakáshoz és a jogi személy céljaira szolgáló helyiséghez való jogot nevesíti. A Ptk 84. § (1) bekezdésének a) b) és d) pontja szerint "akit személyhez fűződő jogában megsértenek, az eset körülményeihez képest a következő polgári jogi igényeket támaszthatja: követelheti a jogsértés megtörténtének bírósági megállapítását; követelheti a jogsértés abbahagyását és a jogsértő eltiltását a további jogsértéstől; követelheti a sérelmes helyzet megszüntetését, a jogsértést megelőző állapot helyreállítását a jogsértő részéről vagy költségén, továbbá a jogsértéssel előállott dolog megsemmisítését, illetőleg jogsértő mivoltától megfosztását."
Vagyoni és nem vagyoni károsodás veszélye esetén a Ptk. 341. § (1) bekezdése alapján "a veszélyeztetett kérheti a bíróságtól, hogy azt, akinek részéről a veszély fenyeget, tiltsa el a veszélyeztető magatartástól, illetőleg kötelezze a kár megelőzéséhez szükséges intézkedések megtételére és szükség szerint biztosíték adására".

BÍRÓI GYAKORLAT
A jogbiztonság alkotmányos követelményének egyik eleme az egységes jogértelmezésen alapuló jogalkalmazás. Az ombudsmani, a hatósági és a bírósági jogalkalmazás összhangjának biztosítása érdekében szükségesnek tartom megvizsgálni azokat a szempontokat is, amelyeket a bírói gyakorlat a szórakozóhelyek zavaró működése miatt indult perekben irányadónak tartott.
	A Legfelsőbb Bíróság egy korábbi határozatában megállapította, hogy "valamely vendéglátó-ipari egységnek, szórakozóhelynek az idegenforgalommal és általában a városi élettel összefüggő éjszakai üzemben tartási lehetősége, az üzemben tartáshoz fűződő egyébként indokolt érdekek nem adnak alapot arra, hogy ez a tevékenység a lakosság életfeltételeit (amelyek közé tartozik a megfelelő éjszakai nyugalom biztosítása is) károsan befolyásolja. Az ilyen következményekkel is járó tevékenység sérti a települési környezetet.
Ipari, kereskedelmi tevékenység folytatására és ezzel összefüggően az üzlethelyiség nyitva tartására vonatkozó jogosultság sem jogosít senkit arra, hogy ezzel a tevékenységével szomszédait szükségtelenül zavarja.
Az előzőekből következik, hogy valamely ipari, kereskedelmi tevékenységet csak a települési környezetet, a lakossági életfeltételeket károsan nem befolyásoló módon, mások birtoklásának a zavarása nélkül lehet folytatni. Ha tehát az üzlet nyitva tartása esetén a zavarás más módon nem küszöbölhető ki, nem kizárt az éjszakai nyitva tartástól való eltiltás sem. Ebben a kérdésben azonban további bizonyításra van szükség. Megfelelő szaktervezéssel és kivitelezéssel lehet megoldani a helyiségek, nyílászáró szerkezetek, ventillátorok, hangerősítő berendezés által okozott zaj csökkentését. " (BH 1985. 344.)
	Egy másik határozat szerint "a szükségtelen zavarás fennállása esetén az érdekek egyeztetésével lehet és kell keresni azt a megoldást, amely mellett ez a hangzaj- és más hatás már olyan mértékű, amelyet a szomszéd tűrni tartozik (Ptk. 100. §). A jelenlegi helyzet adott, vagyis a családi házas ingatlan szomszédságában az alperes labdarúgópályát üzemeltet. Mindkét fokú bíróságnak ehhez a meglévő állapothoz képest kellett volna keresnie azt a legcélszerűbb megoldást, amelytől a hangzajhatás a jelenlegi állapothoz képest csökkenthető. Amennyiben van ilyen gazdaságosan kivitelezhető megoldás, annak megvalósítására alappal tarthat igényt a felperes. Ennek a felderítése végett nélkülözhetetlen műszaki szakértő kirendelése, aki a helyszín és a helyszíni adottságok vizsgálata alapján adhat véleményt arra: van-e lehetőség és milyen módon a sportpálya üzemeltetésével együttjáró jelentős mértékű zavaró hatások csökkentésére." (BH 2000. 53.)
	"Köztudott, hogy egy étterem zárt nyílászárók mellett, megfelelő szellőztetés nélkül, rendeltetésszerűen nem üzemeltethető." állapította meg más ügyben a vállalkozó és dolgozói, valamint a vendégek egészségének és egészséges környezethez való jogának védelmében a Legfelsőbb Bíróság (BH 1993. 735.).
	"Hangos zeneszolgáltatással megvalósított birtokháborítási perben a bíróságnak az eset körülményeire tekintettel meg kell határoznia, hogy milyen műszaki megoldásokkal küszöbölhetőek ki azok a zajok, amelyeket a tulajdonos nem köteles eltűrni." A bíróságnak az eset körülményeire tekintettel kell meghatároznia: hogyan történhet a zavarás megszüntetése. Ezt az állapotot önmagában azzal az ítéleti rendelkezéssel nem lehet megszüntetni, hogy a bíróság meghatározza az alperesek által betartandó dB.-értéket. A felperesnek ugyanis nincs módja ennek az ellenőrzésére, illetve nem várható el, hogy az előírás megsértése miatt minden esetben külön-külön fellépjen, esetleges újabb birtokháborítás megszüntetése iránti eljárást kezdeményezzen.
A másodfokú bíróság megalapozatlanul hivatkozik arra, hogy a hangerő szabályozását szolgáló műszaki berendezés megrendelésének visszaigazolása biztosítékul szolgál arra, hogy az alperesek az első fokú ítéletben foglaltak betartásával nem lépik túl a megengedett zajszintet.
A másodfokú bíróságnak igazságügyi műszaki szakértő bevonásával kellett volna felderítenie azt, hogy milyen műszaki eszközök alkalmazásával, illetőleg műszaki megoldások kivitelezésével küszöbölhetők ki az éjszakai zeneszolgáltatással járó olyan zajok, amelyeket a felperes nem köteles eltűrni (Ptk. 100. §). Ennek részletes vizsgálata nélkül sem az első-, sem a másodfokú bíróság nem volt abban a helyzetben, hogy a felperesnek kellő jogvédelmet nyújtson, biztosítva az alperesek jövőbeni birtokháborító magatartása megszüntetését.           (BH 1992. 100.)
A fenti bírósági határozatokból kitűnik, hogy a bíróságok szükségesnek tartják annak vizsgálatát, hogy milyen műszaki megoldásokra, milyen egyéb intézkedésekre van szükség ahhoz, hogy a sérelmes helyzet megszűnjék. Az üzemeltető által betartandó dB-értékek meghatározásával, vagy a nyílászárók állandó zárva tartásával a probléma nem oldható meg. Álláspontom szerint az ismertetett határozatokban megfogalmazott szempontoknak már az engedélyezési eljárásban is érvényesülniük kellene. Megelőzhetőek az ehhez hasonló perek, ha a bírósági határozatokban irányadó szempontokat már az engedélyezéskor vizsgálják. Ha a tervezett tevékenység zajjal jár, szükséges annak vizsgálata, hogy a zaj milyen következményekkel járhat, továbbá fel kell tárni azt is, hogy milyen műszaki megoldásokkal küszöbölhetőek ki (előzhetők meg) a tulajdonosokat szükségtelenül zavaró zajok. Vizsgálni szükséges, hogy az épület, a terem stb. egyáltalán alkalmas-e zenés rendezvények tartására anélkül, hogy zavarná a környéken lakókat. Ennek hiányában az esetleges sérelem csak utóbb, hosszas közigazgatási vagy bírósági eljárással orvosolható (ha egyáltalán orvosolható).
	Kétségtelen, hogy a vázolt javaslatok érintik az Alkotmányban biztosított vállalkozáshoz való jogot, ezért vizsgálandó az is, hogy az esetleges korlátozások okozhatnak-e a vállalkozáshoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot.
	A vállalkozás jogának tartalmát az Alkotmánybíróság már több határozatában értékelte.
"A vállalkozás joga a foglalkozás szabad megválasztásához való alkotmányos alapjog [Alkotmány 70/B. § (1) bekezdés] egyik aspektusa, annak egyik, a különös szintjén történő megfogalmazása. A vállalkozás joga azt jelenti, hogy bárkinek Alkotmány biztosította joga a vállalkozás, azaz üzleti tevékenység kifejtése. A vállalkozás joga tehát nem abszolutizálható, és nem korlátozhatatlan: senkinek sincs alanyi joga meghatározott foglalkozással kapcsolatos vállalkozás, sem pedig ennek adott vállalkozási jogi formában való gyakorlásához. A vállalkozás joga annyit jelent - de annyit alkotmányos követelményként feltétlenül -, hogy az állam ne akadályozza meg, ne tegye lehetetlenné a vállalkozóvá válást." /54/1993. (X.13.) AB határozat/
	"A munkához (foglalkozáshoz, vállalkozáshoz) való alapjog a szabadságjogokhoz hasonló védelemben részesül az állami beavatkozások és korlátozások ellen. E korlátozások alkotmányossága azonban más-más mérce alapján minősítendő aszerint, hogy a foglalkozás gyakorlását vagy annak szabad megválasztását korlátozza-e az állam, s az utóbbin belül is különbözik a megítélés az adott foglalkozásba kerülés szubjektív, illetve az objektív korlátokhoz kötésének megfelelően.
A munkához (foglalkozáshoz, vállalkozáshoz) való jogot az veszélyezteti a legsúlyosabban, ha az ember az illető tevékenységtől el van zárva, azt nem választhatja. Ha nem lenne ez a jog nevesítve, az általános személyiségi jog sérelme alapján lehetne érvényesíteni." /21/1994. (IV.16.) AB határozat/
	Az Alkotmánybíróság a 13/1995. (III. 1.) AB határozatban a vállalkozáshoz való jogról a következőket fejtette ki: " A jogalkotónak nagy a szabadsága a vállalkozások keretéül szolgáló feltételrendszer (például az adórendszer) megteremtése tekintetében . A jogalkotót itt csak az a követelmény köti, hogy ne alakítson ki olyan feltételrendszert, amelynek keretei között lehetetlenné válna a vállalkozáshoz való alapjog gyakorlása.
A jogalkotót az előzőeken túlmenően megilleti az alkotmányos alapjogok bizonyos határok között (megfelelő jogforrási szinten: törvénnyel, és az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával) történő korlátozásának joga is. A vállalkozáshoz való alapjog - mint az alapvető jogok döntő többsége - nem korlátozhatatlan."
	"A vállalkozás alapjogát érintő állami korlátozások alkotmányossága eltérő mérték alapján minősül aszerint, hogy az állam a vállalkozás gyakorlását, vagy annak szabad megválasztását korlátozza-e." /1105/B/1993. AB határozat/
	„Ugyanakkor az Alkotmánybíróság több határozatában is (19/B/1990, 113/B/1990. Magyar Közlöny 16. és 98. szám) leszögezte, hogy az állam akkor nyúlhat az alapvető jog korlátozásának végső eszközéhez, ha másik jog védelme vagy érvényesülése, illetőleg egyéb alkotmányos célok védelme más módon nem érhető el és a korlátozás csak olyan mértékű lehet, amennyi ezekhez feltétlenül szükséges. Az alapvető jog lényeges tartalmának korlátozása tehát akkor állapítható meg, ha a korlátozás kényszerítő ok nélkül történik és az nem áll arányban az elérni kívánt cél fontosságával. A törvényhozó a korlátozás során tehát köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt kiválasztani, mert amennyiben az alkalmazott korlátozás a cél elérésére alkalmatlan, az alapjog sérelme megállapítható.” /7/1991. (II.28.) AB határozat
	A vállalkozáshoz való alapjog - mint láthattuk - nem korlátozhatatlan. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot akkor okoz a jogkorlátozás, ha nem az Alkotmány által megengedett célra irányul, illetve ha aránytalan, vagyis túllépi az alkotmányos cél által megkívánt mértéket. A vizsgált ügyekben az országgyűlési biztos által elérni kívánt cél az Alkotmányban elismert környezetvédelmi megfontolásokat jelenti. A cél megengedettsége mellett azonban a fent kifejtettek értelmében az arányosság problémáját is vizsgálni kell. A jogalkotót az a követelmény köti, hogy ne alakítson ki olyan feltételrendszert, amelynek keretei között lehetetlenné válna a vállalkozáshoz való alapjog gyakorlása. Nyilvánvaló, hogy a fokozottabb hatósági részvétel a vállalkozások működésének engedélyezésekor nem teszi lehetetlenné a vállalkozóvá válást, az alapjog gyakorlását, ezért az nem aránytalan az elérni kívánt célhoz képest. Sőt, miután az egészséges környezethez való jog közvetve vagy akár közvetlenül is az ember lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát biztosítja, ezeket pedig a kiemelkedően fontos alapjogok közé soroljuk, az előzetes engedélyezés során megszabott feltételek és korlátozások rendszerint nem csak szükségesnek, de arányosnak is tekinthetők.
	A társasházi törvény értelmében a tulajdonostársat külön tulajdona tekintetében megilleti a birtoklás, a használat, a hasznok szedésének és a rendelkezés joga; a tulajdonostárs e jogait azonban nem gyakorolhatja a többi tulajdonostársnak a dologhoz fűződő joga és törvényes érdeke sérelmével. Az alapító okirat meghatározhatja a külön tulajdonban levő lakás használatának, hasznosításának szabályait a társasház céljának, működésének megfelelően. A lakóépületben lévő társasházban a közgyűlés legalább 2/3-os szavazattöbbségű határozatával megtilthatja a külön tulajdonban lévő nem lakás céljára szolgáló helyiség használata, hasznosítása módjának megváltoztatását, ha az a társasház rendes működését vagy a lakhatás nyugalmát zavarná. (A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. törvény szerint nem lakás céljára szolgáló helyiség az, amely kizárólag ipari, építőipari, mezőgazdasági, vízgazdálkodási, kereskedelmi, tárolási, szolgáltatási, igazgatási, honvédelmi, rendészeti, művelődési, oktatási, kutatási, egészségügyi, szociális, jóléti és más gazdasági célra szolgál.) Ha a nem lakás céljára szolgáló helyiség megváltoztatott használata jogszabályban meghatározott engedélyhez kötött tevékenységhez szükséges, az engedély akkor adható ki, ha a hatóság felhívására - 30 napos határidőn belül - a közgyűlés nem hozott tiltó határozatot. (12. § (1)-(4) bekezdés)
	A törvény szerint a hatóság csak a közgyűlés tiltó döntését veheti figyelembe. Súlyosan sérti a tisztességes eljáráshoz való jogot, ha erre a hatóság nem figyelmezteti a "hozzájárulást" benyújtó közösséget. Életszerű példa lehet, hogy a lakók az üzletnyitást általában nem kifogásolják, de hozzájárulásukat kikötésekkel adják meg, például a nyitvatartási időre vonatkozóan állapítanak meg feltételeket; miközben a törvény alapján csak a közgyűlés tiltó határozatának van  jogi relevanciája. A lakóközösség védelme,  a társasházi törvény 12. § (3) bekezdésében meghatározott cél érvényesülése és az életszerűség megkívánja a hozzájárulás kikötéseinek érvényesíthetőségét.
	12/1983. (V.12.) MT rendelet alapján a környezetvédelmi hatóság meglevő üzemi létesítményre zajkibocsátási határértéket állapíthat meg és előírhatja annak teljesítési határidejét. Szükségesnek tartom, hogy a hatóság által megállapított zajkibocsátási határérték magára az egységre - a helyiségre - vonatkozzon és a mindenkori üzemeltetőt kötelezze, változatlan tevékenységi kör mellett. Ezzel elkerülhető, hogy üzemeltető-változáskor új közigazgatási eljárást (a zajkibocsátás megállapítására) kelljen lefolytatni.

ÖSSZEFOGLALÁS
A bemutatott esetekből látható, hogy a vendéglátó-egységek környezetet károsító, zavaró működése országosan jelentkező probléma. A jelenlegi, a vállalkozáshoz való jogot előnyben részesítő szabályozás módosítását tartom kívánatosnak olymódon, hogy fokozottabban jelenjen meg a lakóközösségek alkotmányos jogainak védelme. Az olyan közösségi kapcsolatokban, amelyekben nehezen összeegyeztethető érdekeket, folyamatosan konkuráló alkotmányos jogokat kell együtt érvényesíteni, az állam nem teheti meg, hogy csak akkor lép fel, ha már súlyos konfliktushelyzet alakult ki. Az utólagos jogkorlátozás nagyobb sérelmet jelent mint ha a követelményeket - a lehetséges előrelátással - előzetesen határozzák meg.

Ajánlások
	Az 1991. évi XX. törvény értelmében a helyi önkormányzatok jogosultak helyi zajvédelmi szabályok alkotására. Tekintettel arra, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására alkothat önkormányzati rendeletet, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal; továbbá a helyi zajvédelmi szabályok megalkotása csak lehetőség; a feltárt visszásságok orvoslása célszerűen az ország egész területén hatályos jogszabály módosításával történhet. Ugyanezt indokolja a jogállamiságból levezethető jogbiztonság és egységes joggyakorlat követelménye is.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése, 21, § (1) bekezdése és 25. §-a alapján az alábbi kezdeményezésekkel és ajánlásokkal élek.

Felkérem a Gazdasági és Közlekedési Minisztert, hogy kezdeményezze a 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet 18/A. §-ának módosítását úgy, hogy az üzlet nyitvatartási idejét a belkereskedelemről szóló törvényben meghatározott körülmények és a kereskedő erre vonatkozó kérelmének figyelembevételével az engedélyező hatóság állapítsa meg. A nyitvatartási idő megváltoztatására irányuló kérelmet a kereskedő bejelentése alapján szintén a jegyző bírálja el. Mind a nyitvatartási időt megállapító, mind az azt megváltoztató engedélyezési eljárásba ügyfélként be kell vonni a szomszédjogi értelemben érintetteket is.

Felkérem a Gazdasági és Közlekedési Minisztert, hogy a Környezetvédelmi és Vízügyi Miniszterrel együttműködve gondoskodjon a nyitvatartás korlátozásához, felfüggesztéséhez szükséges zajvizsgálatok költségei megelőlegezésének és viselésének rendezéséről.

Felkérem a Gazdasági és Közlekedési Minisztert, hogy vizsgálja felül a nyitvatartás korlátozásának jelenlegi szabályozását.

Felkérem a Gazdasági és Közlekedési Minisztert, hogy kezdeményezze a 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet kiegészítését úgy, hogy az építmény alkalmasságának megállapítása érdekében minden esetben kötelező legyen az építésügyi hatóság közreműködése az engedélyezési eljárásban, amennyiben a tervezett tevékenység a vendéglátás. Zeneszolgáltatáskor a működési engedély iránti kérelem kötelező kelléke legyen egy akusztikai szakértői vélemény arról, hogy a zaj maximális hangerő alkalmazásakor sem lesz zavaró.

Felkérem a Gazdasági és Közlekedési Minisztert a vendéglátó helyek szabadtéren lévő részeinek (teraszainak) működésére vonatkozó szigorúbb keretszabályok kidolgozására.

Felkérem a panaszbeadványokban érintett jegyzőket, hogy a 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet 8. § (1) bekezdése alapján ellenőrizzék a kifogásolt üzleteket. Amennyiben az eljárási szabályok lehetővé teszik, gondoskodjanak a végrehajtási eljárás megindításáról, a már kiszabott végrehajtási bírság behajtásáról. Felhívom a jegyzők figyelmét, hogy környezetvédelmi panaszok esetén a Ptk. alapján a lényegesen rugalmasabb bizonyítást igénylő birtokvédelmi eljárás is lefolytatható. A kérelmezők ugyan nem mindig tudják pontosan megnevezni panaszaikat, ezért a beadványokból gyakran nehéz megállapítani, hogy birtokvédelemre vonatkozó kérelemről van szó, azonban az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény értelmében a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. Ha tehát a beadványból az derül ki, hogy a kérelmező az üzlet zavaró (zajos, bűzös) működését sérelmezi, a birtokvédelmi eljárás a Ptk. alapján lefolytatható.

A társasházi törvény hatályos rendelkezéseire figyelemmel szükségesnek tartom, hogy az engedélyező hatóság felhívásában tájékoztassa a lakóközösséget, hogy a jogszabály alapján csak kifejezett tiltás esetén tagadhatja meg az engedély kiadását.
Kérem a Belügyminiszter közreműködését a kezdeményezés címzettekhez történő  eljutásához.

Felkérem az Igazságügyi Minisztert a társasházi törvény felülvizsgálatára a lakóközösségnek a működésre vonatkozó esetleges kikötései érvényesíthetősége érdekében.

Végül felkérem a közigazgatási hivatalok vezetőit, hogy megállapításaimat jegyzői értekezleten ismertessék a jegyzőkkel.

Budapest, 2002. június 18.

Lenkovics Barnabás