OBH 1185/1999., OBH 1888/1999., OBH 2458/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Több állampolgári panasz alapján vizsgálatot indítottam Érd Város Önkormányzat Képviselő-testülete által a települési szilárd hulladék összegyűjtésére, elszállítására és ártalommentes elhelyezésére irányuló kötelező közszolgáltatás ellátásáról alkotott, többször módosított 42/1997. (XII.23.) ÖK. sz. rendelet alkalmazásával kapcsolatban. 

A panaszosok beadványaikban kifogásolják, hogy:
•	a szemétszállítási díjak a szolgáltatáshoz képest aránytalanul magasak, 
•	a díj mértéke nem függ az adott ingatlanban lakó személyek számától,
•	a szolgáltató az önkormányzat által megállapított díjtételeken felül esetenként 80.- Ft díjbeszedési díjat is követel,
•	a szolgáltatási díj fizetésére kötelezik azokat is, akik a szolgáltatást nem veszik igénybe,
•	a szolgáltató a hulladék összegyűjtését hétköznap végzi, ezért a szolgáltatást nem tudják igénybe venni azok az üdülőtulajdonosok, akik ingatlanukra csak hétvégén járnak ki,
•	az önkormányzat a díjkedvezmények megállapítása során nem járt el kellő méltányossággal, az idős, másodmagukkal élő, kis jövedelmű emberek tekintetében. 

Megállapított tényállás
	Érd Város Önkormányzatának Képviselő-testülete az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (a továbbiakban: Kötv.) által adott felhatalmazás alapján alkotta meg a települési szilárd hulladék összegyűjtésére, elszállítására és ártalommentes elhelyezésére irányuló kötelező közszolgáltatás ellátásáról szóló 42/1997. (XII.23.) ÖK. sz. rendeletét (a továbbiakban: Ör.).
	Az Ör.-t megalkotása óta több esetben is módosította az önkormányzat. A vizsgálat során felkértem Érd Város Önkormányzat jegyzőjét, hogy a rendelet hatályos szövegét küldje meg részemre. A rendeletet a jegyző 2000. augusztus 29-én kelt levelében megküldte. 
	Állampolgári panaszok alapján az Ör. alkotmányosságát az Alkotmánybíróság vizsgálta. A 9/2000. (III.31.) AB sz. határozatával az Alkotmánybíróság az Ör. 8. § (7) bekezdésének egy szövegrészét alkotmányellenesnek nyilvánította és megsemmisítette. Az indítványt ezt meghaladó részében az Alkotmánybíróság elutasította. Az indítvány egyebek között azt is kifogásolta, hogy az Ör.-ben foglalt szabályozás nincs tekintettel az ingatlant használó idős tulajdonosok különös helyzetére. 

Az ügy jogszabályi háttere

Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

Az Ötv. 16. § (1) bekezdése előírja, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítása. 
Az Ötv. 95. § (1) bekezdése szerint a Kormány a belügyminiszter közreműködésével a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetője útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi ellenőrzését.
Az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat döntései (rendelete, határozata) megfelelnek-e a jogszabályoknak.
Az Ötv. 99. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére.

A Kötv. 1. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a helyi önkormányzat által szervezett, a települési szilárd és folyékony hulladék összegyűjtését, elszállítását és ártalommentes elhelyezését biztosító helyi közszolgáltatással ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója (a továbbiakban együtt: tulajdonos) az ingatlanon keletkező szilárd és folyékony hulladék elhelyezéséről - a helyi önkormányzat rendeletében meghatározott módon - a helyi közszolgáltatás igénybevétele útján köteles gondoskodni, ha jogszabály vagy hatósági határozat eltérően nem rendelkezik.
A Kötv. 2. §-a szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg többek között:
•	a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit  (Ptk. 226. § (1) bek.);
•	az érintett közfeladattal összefüggő  - jogszabályban nem rendezett -  helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
•	az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 201. §-a  a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár. 
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."

A Ptk. 226. §-a szerint 
"(1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.
(3) Hatósági ár megállapítására külön törvény szerint kerülhet sor."
A szabálysértésekről szóló - 2000 március 1-jén hatálybalépett - 1999. évi LXIX. tv. (Sztv.)  1. § (1) bekezdése szerint szabálysértés az a jogellenes tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.

Az Sztv. 169. § (2) bekezdése kötelezte az önkormányzatokat, hogy 2000. március 1-jéig vizsgálják felül az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket és azokat, amelyek e törvény, illetve az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendelet rendelkezéseivel nincsenek összhangban, vagy csak megismételik a magasabb szintű jogszabályokban meghatározott szabálysértési tényállást, helyezzék hatályon kívül.

Az Ör.-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges rendelkezései a következőket tartalmazzák:
1. § 
"(2) Érd Város Önkormányzat Képviselő-testülete a szilárd hulladék összegyűjtését, elszállítását és ártalommentes elhelyezését kötelező közszolgáltatásnak minősíti, és ellátását megszervezi."
3. §
"(1) A rendelet területi hatálya Érd város közigazgatási területén valamennyi beépített ingatlanra kiterjed.
(2) A rendelet személyi hatálya kiterjed a közszolgáltatást végző szolgáltatóra, továbbá a város közigazgatási területén lévő beépített ingatlanok valamennyi tulajdonosára, tulajdonosi közösségére, és vagy használójára (továbbiakban: tulajdonos).
(3) A települési szilárd hulladékra vonatkozó közszolgáltatást Érd város közigazgatási területén a Becker-Érd Hulladékgyűjtő, Szállító, Újrahasznosító és Hulladékelhelyező Telepet Üzemeltető Korlátolt Felelősségű Társaság végzi."
4. §
"(1) A szolgáltató köteles - a jogszabályokban meghatározott szakmai követelményeknek megfelelően - kukás szemétgyűjtést biztosítani. A hulladék összegyűjtése során keletkező szemetet, illetve egyéb szennyeződéseket a szolgáltató köteles haladéktalanul eltávolítani, amennyiben azok tevékenysége során vagy azzal kapcsolatban álltak elő.
(3) A lakossági szemétszállítást a szolgáltató hetente egyszer, a konténerrel ellátott területeken hetente kétszer, a városközponti lakótelepen hetente háromszor 07,00-18,00 óra között, közületektől megállapodás alapján végzi.
(4) A szolgáltató a hulladékszállítást köteles munkanapokon végezni.
(8) A közterületen elhelyezett kézi szemétgyűjtő edények ürítését a szolgáltató térítési díj ellenében végzi."
5. § 
"(1) Az ingatlan tulajdonosa a szemétszállításra vonatkozó, 2. §-ban meghatározott közszolgáltatást - az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény 1. § (1) bekezdése alapján - a szolgáltatótól köteles igénybe venni, és köteles a rendelet 1. sz. mellékletében megállapított díjat fizetni.
(2) A tulajdonos köteles a szemétgyűjtő edényt az elszállítás céljából a szolgáltató által megjelölt időben közterületen, a gyűjtőjárművel megközelíthető és az ürítésre alkalmas helyen reggel 07,00 óráig elhelyezni. A szemétgyűjtő edényben háztartási hulladéknak nem minősülő hulladékot elhelyezni tilos.
(3) Amennyiben a háztartási hulladék mennyisége meghaladja a heti egy kukányi mennyiséget, a tulajdonos köteles a szolgáltató által rendelkezésre bocsátott szemetes zsákban elhelyezni a szemetet úgy, hogy annak súlya az 50 kg-ot nem haladhatja meg. A többlethulladék gyűjtésére a tulajdonos kukát is igénybe vehet, melyre vonatkozó közszolgáltatást a szolgáltató külön díj ellenében végzi.
(5) A tulajdonos a szolgáltatással, munkavégzéssel kapcsolatban a Polgármesteri Hivatal Ügyfélszolgálati és Lakossági Kapcsolatok Irodáján panaszt tehet."
7. §
"(2) A közszolgáltatás díját a rendelet 1. sz. melléklete tartalmazza.
(3) A szemétszállítási díj megállapításának alapja az ingatlan. A díj a települési szilárd hulladék összegyűjtésének, elszállításának és ártalmatlanításának költségeit (kukás és konténeres szemétszállítás 4. § (1), (2) bekezdések), valamint a polgármesteri hivatal által meghirdetett évi egyszeri lomtalanítás költségeit tartalmazza.
(4) A tulajdonos a közszolgáltatás díját negyedévente, a negyedév középső hónapjának utolsó napján köteles fizetni.
(5) A közszolgáltatás díját a szolgáltató megbízottja szedi be, amely a tulajdonosnak bemutatott vagy elküldött közszolgálati számla időpontjában válik esedékessé."
8. §
"(2) Írásos kérelem alapján - annak benyújtását követő negyedév első napjától - ingyenesen veheti igénybe a közszolgáltatást az ingatlant egyedül használó, egyedül élő 70 éven felüli tulajdonos.
(5) Az Érden lakóhellyel rendelkező egyedül élő tulajdonos a szolgáltatóhoz benyújtott írásos kérelme alapján 50 % díjfizetési kedvezményben részesül.
(6) Legkésőbb minden év október 1. napjáig az üdülőingatlan tulajdonosa írásban kérheti a szolgáltatótól, hogy a hulladékkal kapcsolatos kötelező közszolgáltatást a következő évben csak március 1. és október 31. napja között vehesse igénybe.
(7) A tulajdonos legalább 30 nappal a kívánt időpont előtt írásban kérheti a szolgáltatótól a hulladékkal kapcsolatos kötelező közszolgáltatás szüneteltetését távolléte idejére, ha legalább 90 napig megszakítás nélkül nem tartózkodik ingatlanán és az ingatlant más sem használja. (A 9/2000. (III.31.) AB határozat alapján megállapított szöveg.)"
9. §
"(1) Szabálysértést követ el és 30000 Ft-ig terjedő pénzbírsággal sújtható, aki 
a) a települési szilárd hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatást jogszabálysértő módon nem veszi igénybe.
(2) Aki a szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvényben és az annak végrehajtásáról szóló 17/1968. (IV.14.) sz. Korm. rendeletben meghatározott szabálysértési tényállást valósítja meg, az ott leírt pénzbüntetéssel sújtandó.
(3) A szabálysértési eljárás lefolytatására az 1968. évi I. törvény vonatkozó rendelkezései az irányadók."
10. §
"(1) A rendelettel összefüggő tevékenység és a rendelet végrehajtásának vizsgálata a jegyző feladata."
Az Ör. 1. sz. mellékletének 1. pontja szerint a szemétszállítás díja a lakóházas ingatlanoknál és üdülőknél lakóegységenként havonta 556 Ft, mely a 12 % ÁFA-t is tartalmazza és a 4. § (1) és (2) bekezdésekben meghatározott egy kukányi 110 literes űrtartalmú kukában kihelyezett, vagy konténerben elhelyezett szemételszállításra vonatkozik. Az ettől eltérő űrtartalmú - 80, 120 literes - szemetes edények elszállításáért arányos díjat kell fizetni.
Az 1. sz. melléklet 2. pontja alapján a szemetes zsák díja, amely a szemétszállítás díját is magába foglalja, 143 Ft/db. 

Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bek.), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetőleg jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése szerint ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására - az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett - ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének.
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján ha a rendelkezésre álló adatok szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot az előidéző szerv saját hatáskörben meg tudja szüntetni, az országgyűlési biztos kezdeményezheti az érintett szerv vezetőjénél a visszásság orvoslását. 

Az Obtv. 18. § (3) bekezdése szerint az országgyűlési biztos a jogszabály által feljogosított szerv vezetőjét vizsgálat lefolytatására kérheti fel.

Az ügyben érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény (a továbbiakban: Alkotmány) 2. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam".
Az Alkotmány 9. § (1) bekezdése szerint "Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú, és egyenlő védelemben részesül".
Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése értelmében "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot". 

A vizsgálat megállapításai
	A vizsgálat során elsőként azzal a kérdéssel foglalkoztam, kiterjed-e az ügyre és milyen terjedelemben az állampolgári jogok országgyűlési biztosának hatásköre? 
	A települési szilárd hulladék összegyűjtése a Kötv. 1. § (1) értelmében közszolgáltatásnak, az e tevékenységet az önkormányzat megbízásából végző szervezet pedig értelemszerűen közszolgáltatást végző szervezetnek minősül, így tevékenységének vizsgálatára az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján az országgyűlési biztos hatásköre kiterjed.
	A Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján kiadott Ör. tekintetében az állampolgári jogok országgyűlési biztosának közvetlen intézkedési jogosultsága nincs. 
	Az Obtv. 16. § (1) bekezdésében és 29. § (1) bekezdésében foglaltak egybevetéséből ugyanis az következik, hogy az országgyűlési biztos vizsgálati és intézkedési jogosultsága a helyi önkormányzat rendeletalkotó tevékenységére, azaz a rendelet előkészítésére és magára a rendeletre - miután ez nem hatósági tevékenység - nem terjed ki. 
	Az önkormányzatok törvényességi ellenőrzése az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében az illetékes megyei közigazgatási hivatal vezetőjének hatáskörébe tartozik. Az önkormányzati rendelet mint jogszabály alkotmányosságának utólagos vizsgálatára pedig az Alkotmánybíróság jogosult.
	A vizsgálat további kérdése az volt, hogy az Ör. alkalmazása során keletkezhettek-e az említett alkotmányos előírásokkal kapcsolatos visszásságok?
	Az önkormányzatok a Kötv.-ben foglalt felhatalmazás alapján nagyfokú önállósággal rendelkeznek, a települési szilárd hulladék elszállítási díjának és a díjfizetés alapjának megállapítása során. Mivel törvényi felhatalmazás alapján szerződéses jogviszony elemeit szabályozzák, tiszteletben kell tartaniuk a Ptk. 1. § (1) bekezdésben foglaltakból eredő azt az alkotmányos követelményt, amely szerint az önkormányzatoknak a gazdasági szervezetek és az állampolgárok személyi viszonyait szabályozó jogszabályokat a Ptk.-val összhangban, arra figyelemmel kell értelmezni. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Az Alkotmánybíróság több határozatában is rámutatott arra, hogy a szolgáltatás-ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása az önkormányzatokkal szemben is olyan alapvető követelmény, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásukkor nem hagyhatnak figyelmen kívül. (54/1998. (XI.27.) AB határozat, 52/1998. (XI.27.) AB határozat,  55/1998. (XI.27.) AB határozat stb.)
	Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az igazi arányosságot az olyan tartalmú rendelkezés valósítja meg, amely a díjtétel megállapítását az elszállított szemét mennyiségéhez igazítja. (52/1998. (XI.27.) AB határozat)
	Lényeges követelmény, hogy a közszolgáltatás díja az általány jellegtől a ténylegesen ellátott szolgáltatás ellenértékéhez közelítsen, a jogalkotó az érintett csoportokhoz tartozók körülményeit megfelelő figyelemmel, körültekintéssel és méltányossággal értékelje. (43/1997. (VII.1.) AB határozat)

A jóhiszeműség és a tisztesség elvének való megfelelés Ptk.-beli szabálya erősíti az önkormányzatokkal szemben azt a követelményt, hogy amikor a szemétszállítási díj meghatározásakor a díj összegét nem a tényleges szemét kibocsátáshoz, és az elszállított szemét mennyiségéhez, hanem az azt tükröző más mutatóhoz (pl. a szobák és más helyiségek száma, nagysága, a lakásban élő személyek száma, a kiürített tartóedények száma, űrmérete stb.) kötik, fokozottan törekedjenek a szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének megvalósítására.
	Az Alkotmánybíróságnak a témára vonatkozó döntéseiben megfogalmazott követelmények megvalósítása különböző módszerekkel is lehetséges. A gyakorlatban több önkormányzat is alkalmaz az alkotmányos követelményeknek megfelelő megoldást.
	A Kötv. 1. § (1) bekezdése és az Ör. ezzel összhangban álló 5. § (1) bekezdése értelmében a hulladékszállítási közszolgáltatással érintett területen lévő ingatlanok tulajdonosai kötelesek a szolgáltatást igénybe venni és annak díját megfizetni. Az említett jogszabályok nem teszik lehetővé a díjfizetés alóli mentesülést abban az esetben sem, ha valaki a közszolgáltatást nem veszi igénybe. Az Ör. alkalmazása tehát nem valósít meg alkotmányos visszásságot azáltal, hogy díjat kell fizetni annak is, aki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe. Ezt az álláspontot az Alkotmánybíróság is megerősítette egy másik helyi önkormányzat rendeletének vizsgálata alapján hozott 54/1998. (XI.27.) AB sz. határozatában.
	A Kötv. értelmében az önkormányzatok rendeleteikben a díjfizetés alóli mentességeket és kedvezményeket is megállapíthatnak. A mentességek és kedvezmények megállapítása terén a helyi önkormányzatok nagyfokú önállósággal, mérlegelési jogkörben dönthetnek. Mérlegelési jogkörük korlátját az alkotmányos követelmények érvényesítése képezi. Így pl. alkotmányos követelmény, hogy az azonos ismérveknek megfelelő csoportokra, azonos tartalmú és joghatású rendelkezéseket alkossanak az önkormányzatok.
	Az Ör. kedvezményrendszere az alkotmányossági követelményeknek nagyrészt megfelelt már az Alkotmánybíróság 9/2000. (III.31.) AB sz. határozatának meghozatala előtt is. Nem valósít meg alkotmányos visszásságot - bár eredményezhet méltánytalanságot - az a szabály, amelynek értelmében a 70 éven felüli egyedülálló ingatlan-tulajdonosok nem kötelesek díjat fizetni, akik azonban 70 éven felüliek, de másodmagukkal élnek, azokra e kedvezmény nem vonatkozik.
	Az Alkotmánybíróság az előbbiekben említett határozatában alkotmányellenesnek minősítette az Ör. 8. § (7) bekezdésének egy részét. Az Ör. 8. § (7) bekezdésének eredeti szövege szerint az Érden lakóhellyel rendelkező tulajdonosok kérhették legalább 30 nappal, a kívánt időpont előtt a szolgáltatótól a kötelező közszolgáltatás igénybevételének szüneteltetését, legalább 90 napos megszakítás nélküli távollétük idejére, feltéve, hogy ez alatt az idő alatt az ingatlant más sem használja. Az Alkotmánybíróság a diszkrimináció alkotmányos tilalmába ütközőnek ítélte, hogy az ingatlan használatának tartós szüneteltetését csak az Érden lakóhellyel rendelkezőknél vették figyelembe a díj megállapítása során, más tulajdonosoknál pedig, akiknél ez a feltétel ugyancsak bekövetkezhetett, nem.
	Az Alkotmánybíróság határozata alapján hatályban maradt szöveg szerint már minden ingatlantulajdonos élhet az Ör. 8. § (7) bekezdése szerinti díjcsökkentés lehetőségével, ha legalább 90 napig nem tartózkodik az ingatlanán és azt más sem használja.
	A megkeresésünkre megküldött Ör. 8. § (7) bekezdése azonban még az Alkotmánybíróság határozata előtti eredeti alkotmányellenes szöveget tartalmazza annak ellenére, hogy az Alkotmánybíróság határozata március 31-én kelt. A város jegyzője a határozathozatal előtti szöveget hatályos szövegként küldte meg 2000. augusztus 29-i levelében. Az Ör. 8. § (7) bekezdésén az Alkotmánybíróság határozata következtében bekövetkezett változást tehát a szövegen nem vezették keresztül. Ez alapot ad arra a feltételezésre, hogy az Ör. 8. § (7) bekezdés alkalmazása továbbra is annak eredeti alkotmányellenes szövege szerint történik, ami a kedvezmények alkalmazása során a diszkrimináció tilalmával kapcsolatos alkotmányos visszásságokat eredményezhet.
	Az Ör. által meghatározott díjrendszer alapja az ingatlan, és a heti egyszeri hulladékszállítás. A díjat a 110 literes űrtartalmú edényben elhelyezett szemét figyelembevételével állapították meg, azonban az ettől eltérő űrtartalmú 80 vagy 120 literes edények használata esetén az edény nagyságával arányos díjat kell fizetni. A díj mértéke a hulladék összegyűjtésének, elszállításának és ártalmatlanítási költségeinek nagyságától is függ.
	Az Ör. - azáltal, hogy lehetővé teszi különböző méretű gyűjtőedények alkalmazását - olyan differenciált díjrendszert állapított meg, amely törekszik a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának a lehetőségekhez képest történő biztosítására. A teljes egyenértékűség az igénybe vevők eltérő egyéni körülményeire tekintettel nem minden esetben valósulhat meg, ez azonban nem is alkotmányos követelmény. A szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának és nem egyenértékűségének biztosítására kell törekedni a díj mértékének megállapítása során. E követelménynek az Ör. rendelkezései megfelelnek, ezért e tekintetben alkotmányos visszásság megállapítására és intézkedés tételére nem láttam okot.
	A kötelező hulladékszállítási és kezelési közszolgáltatás díja a hatósági árak körébe tartozik. Az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV.21.) AB sz. határozatában megállapította, hogy a hatósági árak tartalmát nem a piaci viszonyok határozzák meg, ezért az arányosság megítéléséhez szükséges piaci érték megállapítására nincs mód. Így a hatósági árat megállapító rendeleti szabályok törvényessége a Ptk. alapján nem vizsgálható. Az arányosságot a hatósági árat megállapító jogszabálynak kell biztosítani, a jogszabály alkotmányosságának vizsgálata azonban kívül esik az országgyűlési biztos hatáskörén. E kérdés elbírálása az Alkotmánybíróság hatáskörébe tartozik.
	Az előbbiek mellett azonban az Ör. alkalmazása más kérdésekben alkotmányos visszásságot eredményez. 
	Az Ör. 7. § (4) bekezdése szerint a tulajdonos a közszolgáltatás díját negyedévente, a negyedév középső hónapjának utolsó napján köteles fizetni. Ez a szabály azt jelenti, hogy az ingatlanok tulajdonosai a szolgáltatás egy részét annak megvalósulásától függetlenül akkor is kötelesek előre megfizetni, ha az előrefizetés egyébként nem volt szándékukban. 
	A Ptk.-nak a szerződésre vonatkozó szabályai szerint (201. § (1) bek.) a szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár. E szabály szerint az ellenszolgáltatást általában a szolgáltatás elvégzése után lehet követelni. Ettől eltérő megállapodásra a feleknek lehetősége van. Abban az esetben azonban, ha a szolgáltatás igénybevétele jogszabály alapján kötelező és a szerződés alapvető tartalmi elemeit is jogszabály határozza meg, különös figyelmet kell fordítani arra, hogy a gyengébb pozícióban lévő állampolgárt megillető szerződési szabadságot a jogszabály csak a cél eléréséhez szükséges mértékig, azzal arányosan korlátozza. Ez következik az emberi méltósághoz való alkotmányos jogból eredő önrendelkezési jogból.
	Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése az emberi méltósághoz való jogot minden ember vele született jogaként deklarálja, amelytől senkit sem lehet önkényesen megfosztani. Az emberi méltósághoz való jog - amint erre a Alkotmánybíróság az 1/1994. (I.7.) AB számú határozatában rámutatott, magában foglalja az önrendelkezés szabadságához való alkotmányos alapjogot, amelynek korlátozása kizárólag az Alkotmány 8. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezés keretein belül történhet meg. E szerint az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban törvény sem korlátozhatja.
	Az önrendelkezési jog fontos eleme a cselekvési szabadság, melynek értelmében az egyén jogosult arra, hogy polgári jogi jogviszonyait a törvények keretei között szabadon rendezze, maga döntsön polgári jogi szerződéseinek tartalmáról.

A szerződési szabadság törvénnyel és törvényes felhatalmazás alapján alacsonyabb szintű jogszabállyal is korlátozható. Törvény előírhat szerződéskötési kötelezettséget és meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit. Ilyen törvény, illetve jogszabály a Kötv. és a Kötv. felhatalmazásának keretei között kiadott önkormányzati rendelet is.
	A szerződési szabadság aránytalan korlátozását jelenti és ezáltal alkotmányos visszásságot eredményeznek az Ör.-nek azok a rendelkezései, amelyek előírják a szolgáltatási díj egy részének előre történő megfizetését. Az ilyen szabály a piacgazdasággal és a tulajdoni formák egyenjogúságával kapcsolatos alkotmányos követelményeket sem elégíti ki, miután a szolgáltatást végző szervezet jogait előnyben részesíti a tulajdonosok jogaival szemben, ezért a szabály gyakorlati alkalmazása a tulajdoni formák egyenjogúságával kapcsolatos alkotmányos visszásságot is megvalósítja.
	Az Ör. előírja, hogy a szemétgyűjtést hétköznap kell végeznie a szolgáltatónak. Ugyanakkor kötelezővé teszi a gyűjtőedények alkalmazását, szemétgyűjtő zsákot a tulajdonosok csak akkor használhatnak, ha a hulladék mennyisége meghaladja az egy gyűjtőedényben elhelyezhető mértéket. Ez a gyakorlatban azzal az eredménnyel jár, hogy azok a tulajdonosok, akik ingatlanukat csak hétvégén használják, amennyiben igénybe akarják venni a közszolgáltatást, szemétgyűjtő edényüket kiteszik az utcára, ami a kiürítés után ott marad. Az egyik panaszos éppen azt sérelmezi, hogy az utcán hagyott gyűjtőedény megőrzése nem biztosítható, ő pedig vagy vállalja, hogy az edény eltűnik, vagy kénytelen külön kimenni a gyűjtés napján, amit nem tud biztosítani, vagy nem veszi igénybe a kötelező közszolgáltatást.
	Kétségtelen, hogy a szállítás rendjének és az alkalmazható gyűjtőedények, illetve zsákoknak a szabályozása ahhoz vezethet, hogy az ingatlanokat kizárólag hétvégén használó tulajdonosok a szolgáltatást nem tudják igénybe venni anélkül, hogy ne lennének kitéve az őrizetlenül maradt gyűjtőedény eltűnésének.
	A gyűjtés ilyen módon történő megszervezése a tulajdon védelmével, illetve a kötelező közszolgáltatás igénybevételi lehetőségének hiányával összefüggő alkotmányos visszásságokat okozhat. Ez a helyzet az Ör. módosítása útján megszüntethető, amennyiben pl. az önkormányzat lehetővé teszi, hogy az ingatlant kizárólag hétvégén használó tulajdonosok a keletkezett szilárd hulladékot zsákban helyezzék el, elszállítás céljára.
	Alkotmányos visszásságokat eredményeznek az Ör. szabálysértésekkel kapcsolatos rendelkezései is a gyakorlati alkalmazás során.
	Az Alkotmánybíróság 19/1998. (V.22.) AB határozatában úgy foglalt állást, hogy az önkormányzat részére az Alkotmány 44/A. § (1) bekezdés a) pontja, és az Ötv. 16. § (1) bekezdése által biztosított rendeletalkotási jog nem jelenti azt, hogy a helyi önkormányzat bármely jogellenes magatartást szabálysértéssé nyilváníthat. A szabálysértés a közigazgatásellenes magatartások, illetőleg az emberi együttélés szabályait sértő magatartások, az ún. kriminális cselekmények szankcionálására hivatott jogintézmény (63/1997. (XII. 11.) AB hat.). A szabálysértés intézményének e rendeltetésével összeegyeztethetetlen az, hogy a jogalkotó - valamely közjogi védelmet igénylő közérdek nélkül - önmagában a polgári jogi szerződésből eredő kötelezettség nem teljesítését szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az Ör. megalkotásakor érvényben levő és a hatályos Sztv. 1. §-a is az önkormányzat eredeti jogalkotó hatáskörére tekintettel ruházza fel a helyi önkormányzatot a jogellenes magatartás szabálysértéssé nyilvánításának jogával. A helyi önkormányzatot megillető e jogosítvány arra szolgál, hogy az önkormányzat az eredeti jogalkotási hatáskörében meghatározott közigazgatási jogi előírások és társadalmi együttélési szabályok megsértését szankcionálja. Az önkormányzat rendelete nem lehet ellentétes magasabb szintű jogszabállyal, ezért a helyi önkormányzat nem nyilváníthat szabálysértéssé olyan jogellenes magatartásokat, amelyek jogkövetkezményeit, szankcióit magasabb szintű jogszabály szabályozza. 
	A közszolgáltatásnak minősülő települési szilárd hulladék elszállításának kérdéseit alapvetően a Ptk. és a Kötv. mint az Ör.-nél magasabb szintű jogszabály szabályozza. A közszolgáltatási szerződés tartalmára vonatkozó szabályokat a Kötv. felhatalmazása alapján a Ptk. keretei között a helyi önkormányzat is megállapíthat rendeletében, ezzel azonban a közszolgáltatási jogviszony nem lép ki a polgári jog keretei közül. Ezért a Kötv. 2. § (2) bekezdés e) pontja által megállapított szabálysértési rendeletalkotási felhatalmazás nem terjed ki arra, hogy a közszolgáltatási szerződés megkötésére, teljesítésére vonatkozó kötelezettségek elmulasztását az önkormányzat szabálysértéssé nyilvánítsa.
	Az előbbiekben ismertetett alkotmányos követelményekkel nem áll összhangban az Ör. 9. § (1) bekezdésének az az előírása, amely szerint önmagában a települési szilárd hulladék igénybevételének elmulasztása szabálysértésnek minősül. A kötelező közszolgáltatás igénybevétele polgári jogi kötelezettség, elmulasztása kizárólag polgári jogi szankciókat vonhat maga után, önmagában szabálysértésnek nem minősíthető. A jogállamisággal összefüggő alkotmányos visszásságot valósít meg, ha valaki ellen polgári jogi kötelezettség megszegése miatt indítanak szabálysértési eljárást.
	A vizsgálat során részemre megküldött Ör. 9. § (2) és (3) bekezdései arra utalnak, hogy Érd Város Önkormányzata nem tett eleget a hatályos Sztv. 169. § (2) bekezdése által megállapított kötelezettségének, amely alapján felül kellett vizsgálni az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket.
	Az Ör. 9. § (3) bekezdése értelmében a szabálysértési eljárás lefolytatására az 1968. évi I. törvény rendelkezései az irányadók, holott az említett törvényt az 1999. évi LXIX. törvény már hatályon kívül helyezte.
	Ugyancsak a már hatályon kívül helyezett Sztv.-re és a hatályát vesztett 17/1968. (IV.14.) Korm. rendeletre hivatkozik az Ör. 9. § (2) bekezdése. Ezen felül az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendeletre való ilyen általános hivatkozás indokolatlan, hiszen a kormányrendelet alapján az abban meghatározott szabálysértések miatt akkor is el kell járni, ha erre az önkormányzati rendelet külön nem utal.
	Az Ör. alkalmazásával kapcsolatos egyik panasz azt is sérelmezi, hogy a szolgáltató az Ör.-ben meghatározott díjakon felül 80 Ft díjbeszedési díjat is beszed.
	Az Obtv. 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatomat e kérdésre nem terjesztettem ki, mert a panaszban foglaltak arra utalnak, hogy a panaszos ebben a kérdésben még nem merítette ki a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőséget. Az Ör. 10. § (1) bekezdése értelmében a rendelettel összefüggő tevékenység és a rendelet végrehajtásának vizsgálata a jegyző feladata.
	Az Ör. 5. § (5) bekezdése alapján pedig a tulajdonos a szolgáltatással, munkavégzéssel kapcsolatban a Polgármesteri Hivatal Ügyfélszolgálati és Lakossági Kapcsolatok Irodáján panaszt tehet.
	Függetlenül attól, hogy jelentésemben e kérdést érdemben nem vizsgáltam, indokoltnak tartom annak az Ör.-ben erre feljogosított szerv által történő vizsgálatát.
	Abban az esetben ugyanis, ha a szolgáltató valóban beszed a tulajdonosoktól díjbeszedési díj címén esetenként 80 Ft-ot, akkor olyan díjtételt alkalmaz, amely az Ör.-ben nem szerepel. A települési szilárd hulladék elszállításáért és kezeléséért a szolgáltató kizárólag az Ör.-ben meghatározott díjat szedheti be, és ezen túlmenő díjakat e szolgáltatással összefüggésben semmiféle jogcímen nem követelhet a tulajdonosoktól. Amennyiben a jogszabályi tilalom ellenére az Ör.-ben nem szabályozott elemet épít be a szolgáltató a díjba, úgy a tulajdonhoz való alkotmányos joggal összefüggő visszásságot valósít meg, melynek megszüntetésére intézkedés tétele szükséges. 

Ajánlás

Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:
Felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy vizsgálja meg Érd Város Önkormányzatának Képviselő-testülete által alkotott, többször módosított 42/1997. (XII.23.) ÖK sz. rendelet törvényességét és tegyen indítványt annak módosítására. Ennek során kezdeményezze, hogy 
•	az Ör. 7. § (4) bekezdésének módosításával szüntessék meg a szolgáltatási díj részleges előrefizetésének kötelezettségét, 
•	az Ör. 9. §-ában meghatározott valamennyi szabálysértési rendelkezést vizsgáljanak felül, a szabályokat hozzák összhangba a hatályos Sztv. előírásaival, és szüntessék meg a polgári jogi kötelezettség elmulasztásának szabálysértéssé nyilvánítását,
•	az Ör. megfelelő módosításával tegyék lehetővé, hogy a kötelező közszolgáltatást tulajdonuk veszélyeztetése nélkül vehessék igénybe azok az ingatlantulajdonosok, akik ingatlanukat csak hétvégén használják.

Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:
Felkérem Érd Város Önkormányzatának jegyzőjét; gondoskodjék arról, hogy az Ör. 8. § (7) bekezdésének az Alkotmánybíróság 9/2000. (III.31.) AB sz. határozata alapján megállapítható szövegét megismerjék és alkalmazzák a város területén. A módosított szöveget vezessék át a jogalkalmazók által használt példányokon. 

Az Ör. 18. § (3) bekezdése alapján felkérem Érd Város Önkormányzatának jegyzőjét; hogy az  Ör. 10. § (1) bekezdése által megállapított hatáskörében vizsgálja meg; a szolgáltató alkalmaz-e a díjmegállapítás során olyan díjtételeket, melyeket az Ör. nem tartalmaz. Amennyiben a szolgáltató díjbeszedési díj vagy más címen az Ör. által nem ismert díjtételeket is alkalmaz, tegyen intézkedést ennek megszüntetése érdekében. 

Budapest, 2000. november 27.

Gönczöl Katalin