OBH 1180/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

1999. március 4-én a szigetmonostori általános iskola szülői és tanulói közössége nevében egy panaszos - névtelenségét megtartva - beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához. A panaszos egy az általános iskolában történt bántalmazás kivizsgálását kérte az állampolgári jogok biztosától, félve attól, hogy a helyi képviselőtestület összetétele illetve az iskola igazgatójával szembeni elfogultsága miatt az érintett szülő által a képviselőtestülettől kért vizsgálattól az ügy megnyugtató lezárása nem várható.
1999. május 21-én újabb névtelen levél érkezett a Hivatalhoz, melynek írója az országgyűlési biztos sürgős beavatkozását kérte az iskolában kialakult tarthatatlan állapot miatt.
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ának (1) bekezdése alapján a testi épséghez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54.§) sérelmének illetve veszélyeztetésének alapos gyanúja miatt indult vizsgálat.

A megállapított tényállás

1999. február 10-én B.M. panasszal fordult a szigetmonostori képviselőtestülethez a helyi általános iskola igazgatójának viselkedése miatt. A beadványban  a szülő azt sérelmezte, hogy az iskola igazgatója rendszeresen bántalmazza ifj. B.M. nyolcadik osztályos tanulót. A szülő által ismertetett utolsó esetben az igazgató - a szülő állítása szerint - ököllel tarkón ütötte a fiút, majd nyitott tenyérrel ütlegelte folyamatosan az osztály előtt. Az igazgatót az dühítette fel, hogy a fiú egy dolgozatírás során nem adott le tanárának egy anyagot. 
1999. február 25-én T.S. szigetmonostori lakos fordult hasonló tartalmú beadvánnyal a képviselőtestülethez. T.S. beadványában azt panaszolta, hogy az iskola igazgatója a fiát egyszer - még 1997-ben - egy iskolai ünnepség alkalmával ököllel megütötte, máskor pedig - szintén komolyabb indok nélkül - a többi tanuló jelenlétében felpofozta a fiút. T.S. szerint a fiának kizárólag azért kellett egy másik városban működő iskolában folytatnia tanulmányait - többletköltségeket vállalva ezzel - mert  az iskola igazgatójának viselkedése elriasztotta a szigetmonostori iskolából. 
Szigetmonostor község jegyzője által adott tájékoztatás szerint az országgyűlési biztoshoz intézett panaszok tartalma a településen közismert, sokan tudják, hogy az igazgató rendszeresen testi fenyítést alkalmaz.
1999. május 26-án vizsgálat lefolytatását kértem a szigetmonostori jegyzőtől. 
1999. május 21-én a - jegyző által küldött jegyzőkönyv tanúsága szerint - újabb lakossági bejelentés érkezett az igazgató által elkövetett bántalmazásról. G.Gy. a szigetmonostori polgármesteri hivatalban tartott meghallgatáson közölte, hogy az igazgató aznap fülön ütötte a negyedik osztályos G.A.-t, G.Gy. kisfiát. A szülő kérésére a háziorvos látleletet készített a sérülésről. Az orvos a látleletben rögzítette, hogy zúzódást észlelt a bal fülkagylón, a várható gyógytartam nyolc napon belülinek minősítette.
A jegyző által adott tájékoztatás szerint az iskola igazgatója ellen B.M. bántalmazása miatt a képviselőtestület fegyelmi eljárást folytatott, melynek során az igazgató elismerte a személyét érintő vádat. A képviselőtestület fegyelmi büntetésként megrovásban részesítette az igazgatót. 1999. május 27-én tartott ülésén a képviselőtestület a G.A. bántalmazása miatt érkezett szülői panaszt is megvizsgálta, úgy döntött azonban, hogy mivel G.A. sérülése nem súlyos, az újabb fegyelmi eljárás indokolatlan lenne. 
A jegyző arról is tájékoztatott, hogy a képviselőtestület kilenc tagja közül négy pedagógus, mindannyian a szigetmonostori általános iskola alkalmazottai, akikkel szemben a munkáltatói jogokat az igazgató gyakorolja .
Az 1999. március 2-án a szigetmonostori általános iskolában felvett jegyzőkönyvből az alábbiakat állapítottam meg:
K.K. az iskola igazgatója elismerte, hogy ököllel tarkón ütötte B.M.-t, sőt azt is hozzátette: az eset kapcsán a fiú ütésekkel szembeni védekezése illetve az a tény, hogy ő többször elvétette az ütést még külön felbőszítette. Az igazgató a következőket mondta: "Többször próbáltam megütni, de igazában véve nem sikerült, de hangsúlyozom, hogy a többszöri próbálkozás is csak azért van, mert első alkalomra nem sikerült egy pofont adni neki... A közvetlen kiváltó ok az volt, hogy német órán dolgozatot írtunk, és M. nem volt hajlandó írni." " A vizsgálóbiztos által feltett kérdés: Igaz, hogy nem először fordult elő, hogy megütött egy gyereket. Az igazgató válasza: Ez így van, minden két évben van egy-egy ilyen problémás  gyerek..."    
   
Az ügy jogszabályi háttere

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról

A gyermekek, a tanulók jogai és kötelességei

10. § (1) A gyermeknek, a tanulónak joga, hogy nevelési, illetőleg nevelési-oktatási intézményben biztonságban és egészséges környezetben neveljék és oktassák, óvodai életrendjét, iskolai tanulmányi rendjét pihenőidő, szabadidő, testmozgás beépítésével, sportolási, étkezési lehetőség biztosításával életkorának és fejlettségének megfelelően alakítsák ki.
(2) A gyermek, illetve a tanuló személyiségét, emberi méltóságát és jogait tiszteletben kell tartani, és védelmet kell számára biztosítani fizikai és lelki erőszakkal szemben. A gyermek és a tanuló nem vethető alá testi fenyítésnek, kínzásnak, kegyetlen, embertelen megalázó büntetésnek vagy bánásmódnak.
(3) A gyermeknek, tanulónak joga, hogy
e) személyiségi jogait, így különösen személyiségének szabad kibontakoztatásához való jogát, önrendelkezési jogát, cselekvési szabadságát, családi élethez és magánélethez való jogát az óvoda, az iskola, illetve a kollégium tiszteletben tartsa, e jogának gyakorlása azonban nem korlátozhat másokat e jogainak érvényesítésében, továbbá nem veszélyeztetheti a saját és társai, a nevelési-oktatási intézmény alkalmazottai egészségét, testi épségét, illetve a művelődéshez való jog érvényesítéséhez szükséges feltételek megteremtését, fenntartását;
11. § (1) A tanuló joga különösen, hogy
l) jogai megsértése esetén - jogszabályban meghatározottak szerint - eljárást indítson, továbbá igénybe vegye a nyilvánosságot;
(7) Az e törvényben meghatározott jogokat és kötelezettségeket rendeltetésüknek megfelelően kell gyakorolni, illetőleg teljesíteni. A jogok rendeltetésszerű gyakorlása során kiemelt figyelmet kell fordítani a gyermeki és tanulói jogok érvényesítésére. A jog gyakorlása akkor nem tekinthető rendeltetésszerűnek, ha az az e törvényben és a szakképzésről szóló törvényben, illetve az e törvények végrehajtására kiadott jogszabályokban biztosított jogok csorbítására, érdekérvényesítési lehetőségek korlátozására, a véleménynyilvánítás elfojtására, a tájékozódási jog korlátozására irányul, vagy erre vezet. A rendeltetésellenes joggyakorlást haladéktalanul meg kell szüntetni, és hátrányos következményeit - az e törvényben, illetve a szakképzésről szóló törvényben szabályozott eljárás keretében - orvosolni kell. Az eljárásban a gyermek, tanuló javára kell dönteni, ha a tényállás nem tisztázható megnyugtatóan.

A pedagógus jogai és kötelességei

19. § (7) A pedagógus alapvető feladata a rábízott gyermekek, tanulók nevelése, tanítása. Ezzel összefüggésben kötelessége különösen, hogy
e) a gyermekek, tanulók, emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa,

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról

Gyermeki jogok

6. § (1) A gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez.
(2) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, személyiségének kibontakoztatásához, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez.
8. § (1) A gyermeknek joga van a szabad véleménynyilvánításhoz, és ahhoz, hogy tájékoztatást kapjon jogairól, jogai érvényesítésének lehetőségeiről, továbbá ahhoz, hogy a személyét és vagyonát érintő minden kérdésben közvetlenül vagy más módon meghallgassák, és véleményét korára, egészségi állapotára és fejlettségi szintjére tekintettel figyelembe vegyék.
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az állampolgári jogok országgyűlési biztosa (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során
a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen,
b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.

1992. évi XXXIII. törvény a közalkalmazottak jogállásáról

47. § (1) A fegyelmi eljárás során vizsgálatot kell tartani. Ennek lefolytatására a fegyelmi eljárás megindítója az eljárás megindításától számított öt napon belül, írásban vizsgálóbiztost jelöl ki a munkáltató közalkalmazottai közül. A vizsgálóbiztost a fegyelmi eljárás alá vontnál magasabb, ennek hiányában azzal azonos beosztású, illetve besorolású közalkalmazottak közül kell kijelölni.
(2) Nem lehet vizsgálóbiztos az a közalkalmazott, akivel szemben a 49. § (3) bekezdés b)-d) pontjában meghatározott összeférhetetlenségi ok áll fenn.
49. § (1) Az ügy érdemében háromtagú fegyelmi tanács határoz.
(2) A fegyelmi tanács elnöke a fegyelmi eljárás megindítója, aki ezt a jogkörét a munkáltatónak az eljárás alá vontnál magasabb beosztású, vagy magasabb besorolású közalkalmazottjára átruházhatja. A fegyelmi tanács tagjait a fegyelmi tanács elnöke a munkáltatónak az eljárás alá vontnál magasabb, ennek hiányában azzal azonos beosztású, illetve besorolású közalkalmazottai közül jelöli ki.
(3) A fegyelmi tanács eljárásában és döntéshozatalában tagként, illetve jegyzőkönyvvezetőként nem vehet részt:
a) az ügy vizsgálóbiztosa;
b) az eljárás alá vont közalkalmazott közeli hozzátartozója [Munka Törvénykönyve 139. § (2) bekezdése];
c) akit a vizsgálat során mint tanút vagy szakértőt meghallgattak, valamint
d) akitől egyébként az ügy elfogulatlan elbírálása nem várható el.
53. § (1) Ha a fegyelmi eljáráshoz a 47. § (1) bekezdésében és a 49. § (2)-(3) bekezdésében előírt személyi feltételek a munkáltatónál nem biztosíthatók, a munkáltató kérésére a vizsgálóbiztost, valamint a fegyelmi tanács tagjait a munkáltató fenntartója, illetve felügyeleti szerve jelöli ki saját tagjai, illetve a fegyelmi eljárás alá vontnál magasabb beosztású, illetve besorolású, ennek hiányában legalább a fegyelmi eljárás alá vonttal azonos szintű iskolai végzettségű alkalmazottai közül.
53/A. § (1) A helyi önkormányzat képviselő-testülete (közgyűlése), vagy a fővárosi önkormányzat bizottsága, a főpolgármester által megbízott magasabb vezető, illetve vezető beosztású közalkalmazott fegyelmi ügyében a fegyelmi tanács feladatainak ellátása és a fegyelmi büntetés kiszabása a képviselő-testület (közgyűlés) hatáskörébe tartozik.
(2) Az (1) bekezdés szerinti esetben a 46. § (3) bekezdésének a) pontjában megállapított határidőt a polgármester (főpolgármester), illetve a megyei közgyűlés elnöke tudomásszerzésétől kell számítani.

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA -ról

16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit.

A 995/B/1990. AB határozatban az Alkotmánybíróság a gyermekvédelmi törvény rendelkezéseivel összhangban a következőket fejtette ki:

A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt felnőtté válásához. 
Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők), az állam és társadalom alapvető kötelezettségeit megszabva.

54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.

Az Alkotmánybíróság az alábbiak szerint értelmezi az ember élethez, testi épséghez, emberi méltósághoz való jogát: 

8/1990. (IV. 23.) AB határozat

„Az Alkotmánybíróság döntése az emberi méltósághoz való jog értelmezésén alapul. Ezt a jogot az Alkotmány 54. § (1) bekezdése az alapvető jogok és kötelességek című Fejezet élén, minden ember veleszületett jogaként deklarálja. Az Alkotmánybíróság az emberi méltósághoz való jogot az ún. "általános személyiségi jog" egyik megfogalmazásának tekinti. A modern alkotmányok, illetve alkotmánybírósági gyakorlat az általános személyiségi jogot különféle aspektusaival nevezik meg: pl. a személyiség szabad kibontakoztatásához való jogként, az önrendelkezés szabadságához való jogként, általános cselekvési szabadságként, avagy a magánszférához való jogként. Az általános személyiségi jog "anyajog", azaz olyan szubszidiárius alapjog, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok minden esetben felhívhatnak az egyén autonómiájának védelmére, ha az adott tényállásra a konkrét, nevesített alapjogok egyike sem alkalmazható.”

23/1990. (X. 31.) AB határozat

„Az emberi élet és az emberi méltóság elválaszthatatlan egységet alkot és minden mást megelőző legnagyobb érték. Az emberi élethez és méltósághoz való jog ugyancsak egységet alkotó olyan oszthatatlan és korlátozhatatlan alapjog, amely számos egyéb alapjognak forrása és feltétele.”

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat során az igazgató tettének indokait nem vizsgáltam. Azok ugyanis a vizsgálat szempontjából irrelevánsak, hiszen a közoktatási törvény és az Alkotmány rendelkezései értelmében nincs olyan - az iskolai oktatás, nevelés során felmerülő - ok, amely feljogosítaná a pedagógust a testi fenyítés alkalmazására. Az ügy jogszabályi hátterének tekinthető jogszabályokból, mindenekelőtt a gyermekvédelmi törvényből ennek éppen az ellenkezője következik. A közoktatási törvény a következő képpen fogalmaz: A gyermek és a tanuló nem vethető alá testi fenyítésnek, kínzásnak, kegyetlen, embertelen megalázó büntetésnek vagy bánásmódnak. A közoktatási törvény alkalmazása szempontjából tehát nem létezik ”menthető felindulás”. A törvényalkotó az abszolút tilalom felállításával azt a megfontolást fejezte ki, hogy a testi fenyítés esetleges igazolására szolgáló tanulói magatartások meghatározása nem tehető függővé semmiféle emberi megfontolástól, szubjektív szempontok alapján végzett mérlegeléstől. Ez ugyanis önkényeskedéshez, kiszámíthatatlansághoz vezetne. A közoktatási törvényhez fűzött miniszteri indoklás szerint a tanulókat megillető legfontosabb jogok felsorolása garanciális jellegű a tanuló részére, mert azok érvényesüléséért az iskola minden alkalmazottja felelős. A tanuló a törvényben meghatározott jogainak megsértése esetén a törvényben meghatározott eljárás szerint védelmet kérhet. A gyermekvédelmi törvény pedig a gyermekek jogainak logikus és szükségszerű ellenpontjaként kifejezetten leszögezi, hogy a  gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
A pedagógus a törvény rendelkezései által meghatározott keretek között több módszert igénybe vehet, szaktudására illetve tapasztalataira támaszkodva képesnek kell lennie arra, hogy meghatározza az adott esetben leghatékonyabb, legcélravezetőbb módszert.
A vizsgált ügyben az egyes esetek nem csak önmagukban vizsgálva aggasztóak, hanem azért is, mert az iskola igazgatója saját bevallása szerint elfogadható és rendszeresen alkalmazható módszernek tekinti a testi fenyítést. Ami az egyes esetekkel összefüggésben a vizsgált alkotmányos jogok kifejezett sérelmét jelenti, az az egyes esetekből leszűrhető általánosítások szintjén veszélyeztető jelleget mutat. Más szavakkal: Jelenleg és a jövőben is fennáll annak a veszélye, hogy az iskola tanulóinak bármelyike az igazgató agresszivitásának áldozatává válhat. 
Az országgyűlési biztosok gyakorlatában alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságnak minősül az ügyben érintett alkotmányos jog gyakorlásának Alkotmányt sértő korlátozása vagy ennek közvetlen veszélyeztetése. Alkotmányos visszásságot okoz a jogkorlátozás, - többek között - ha egyáltalán nem korlátozható (abszolút) jogot, illetve feltétlen érvényesülést kívánó elvet, vagy tilalmat érint. A testi épséghez és az emberi méltósághoz való jog abszolút, tehát még törvény által sem korlátozható jogok.  
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz a pedagógus - mint a közoktatási intézmény alkalmazottja - a testi épséghez és az emberi méltósághoz való joggal összefüggésben, amikor testi fenyítést alkalmaz a gondjaira bízott diákokkal szemben.  
Az országgyűlési biztos valamely szerv  munkáltatói jogkörben hozott döntését nem vizsgálhatja. Az alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság megállapításának alapjául ezért kizárólag az igazgató tevékenysége szolgált. Az igazgató által folytatott gyakorlat önmagában is vizsgálható volt, a képviselőtestület fegyelmi jogkörben gyakorolt tevékenységének vizsgálata nélkül. A képviselőtestület egyedi panaszok kezelésével kapcsolatban folytatott eljárása egyfajta veszélyeztető jelleget hordozott, hiszen az iskolában tapasztalt egyedi ügyekből kirajzolódó tendenciát nem értékelte. Ennek az alkotmányos jogokkal kapcsolatos összefüggéseire vonatkozóan azonban -  fent kifejtettek értelmében - az országgyűlési biztos nem alkothat véleményt.   Ha azonban az országgyűlési biztos megállapítja, hogy az általa feltárt visszásság orvoslása az orvoslást jelentő intézkedés megtételére jogosult szerv körülményeiben rejlő ok miatt lehetetlen, a javasolt intézkedés módját is meghatározhatja ajánlásában. 

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 24.§-a által adott felhatalmazással élve a következő ajánlást teszem:
Felkérem a Szigetmonostor polgármesterét, hogy kezdeményezze képviselőtestület előtt fegyelmi eljárás lefolytatását T.S. és G.A. bántalmazásának ügyében. Felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy tekintettel a szigetmonostori képviselőtestületben tapasztalható  nyilvánvaló összeférhetetlenségre, jelölje ki a fegyelmi tanács tagjait.
Felkérem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, illetve Szigetmonostor polgármesterét, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény rendelkezései szerint a jelentésben foglalt ajánlásra illetve kezdeményezésre vonatkozó állásfoglalásukról  harminc napon belül tájékoztassanak.

Budapest, 1999. június „        „

Dr. Polt Péter

OBH 1180/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének kiegészítő jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

1999. március 4-én a szigetmonostori általános iskola szülői és tanulói közössége nevében egy panaszos - névtelenségét megtartva - beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához. A panaszos egy az általános iskolában történt bántalmazás kivizsgálását kérte az állampolgári jogok biztosától, félve attól, hogy a helyi képviselőtestület összetétele illetve az iskola igazgatójával szembeni elfogultsága miatt az érintett szülő által a képviselőtestülettől kért vizsgálattól az ügy megnyugtató lezárása nem várható.
1999. május 21-én újabb névtelen levél érkezett a Hivatalhoz, melynek írója az országgyűlési biztos sürgős beavatkozását kérte az iskolában kialakult tarthatatlan állapot miatt.
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ának (1) bekezdése alapján a testi épséghez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54.§) sérelmének illetve veszélyeztetésének alapos gyanúja miatt indult vizsgálat.
A vizsgálat alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot tárt fel, melynek orvoslására ajánlást tettem. Tekintettel arra, hogy az ajánlás tárgyát képező fegyelmi eljárástól a szigetmonostori önkormányzat képviselőtestületében tapasztalható összeférhetetlenség miatt objektív eredmény nem volt várható, a közalkalmazottak jogállásáról szóló 1992. évi XXXIII. törvény 53.§ (1) bekezdésében foglalt rendelkezésre hivatkozva felkértem a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét hogy jelölje ki az adott ügyben eljáró képviselőtestületet. A Pest Megyei Közigazgatási hivatal vezetője azon véleményének adott hangot, mely szerint a közalkalmazotti törvény 53. §-ának alkalmazása szempontjából a közigazgatási hivatal nem minősül felügyeleti szervnek. Ezen vélemény elfogadása mellett az ajánlást visszavontam. 
A kiegészítő jelentés a jogállamiságból fakadó jogbiztonság (Alkotmány 2.§ (1) bekezdés), az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54.§ (1) bekezdés) és a panaszjog (Alkotmány 64.§) sérelmének gyanúja miatt indult.     

Az ügy jogszabályi háttere

1993.évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára (hiányosságára) vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály (állami irányítás egyéb jogi eszköze) módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását. A megkeresett szerv állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről hatvan napon belül értesíti az országgyűlési biztost.

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról

93. § (1) Az oktatási miniszter
g) gondoskodik - a nevelési-oktatási intézményekben folyó pedagógiai munka országos, térségi, megyei, fővárosi szintű szakmai ellenőrzéséről;
h) meghatározza a közoktatási intézmény tervezésével, egészséges és biztonságos üzemeltetésével, továbbá a berendezésével, taneszköz-ellátottságával kapcsolatos követelményeket;

A közoktatási intézmény ellenőrzése

107. § (8) Szakmai ellenőrzést - a költségek biztosítása mellett - indíthat
a) országos, térségi, megyei, fővárosi szinten az oktatási miniszter, szakképzés tekintetében a szakképesítésért felelős miniszter az országos oktatáspolitikai célkitűzések előkészítése vagy a célkitűzések megvalósulásának megismerése, továbbá az országos kisebbségi önkormányzat a közoktatás nemzeti, etnikai kisebbségi feladatai végrehajtásának értékelése,

A vizsgálat megállapításai

A hatályos jogszabályi rendelkezések figyelembevételével megállapítottam, hogy amikor a képviselőtestület munkáltatói jogkörben eljárva fegyelmi eljárás lefolytatására köteles, nem létezik a személyi feltételek hiánya miatt pártatlan eljárásra nem képes képviselőtestület helyett eljáró szerv kijelölésére jogosult felügyeleti szerv. Megállapítottam, hogy a vizsgált esetben az adott kérdés jogi szabályozásának hiánya a visszásság megállapítása ellenére a konkrét panasz orvosolhatatlanságát eredményezi. Az orvosolhatatlanság pedig önmagában is alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot eredményez a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben. A panasz orvosolatlansága esetén fennáll a veszélye annak, hogy az iskolában tanulók emberi méltósághoz való joga továbbra is sérülhet, ugyanakkor a kérelem illetve panasz benyújtásához való jog kiüresedik, amennyiben az országgyűlési biztos az áltata feltárt visszásságot orvoslás nélkül hagyja. 
Tekintettel arra, hogy az eredeti jelentésben feltárt visszásság összefüggésbe hozható a szakmai feladatok ellátásának minőségével illetve azok hiányosságaival, ezért szükségesnek tartom az érintett iskolában lefolytatandó szakmai ellenőrzést . 

Ajánlás 

1.) Figyelemmel  az OBH 6386/1996. számú ügyben tett ajánlás elfogadása nyomán megszületett és az önkormányzati képviselőtestület munkáját befolyásoló összeférhetetlenséget szabályozó törvényjavaslatra, felkérem a belügyminisztert, hogy a jogalkotási folyamat aktuális helyzetétől függően fontolja meg törvényjavaslat illetve az elfogadott törvény vizsgálati megállapítások között kifejtett probléma megoldását célzó  módosításának kezdeményezését.

2.) Felkérem az oktatási miniszter, hogy a közoktatási törvény 107.§-ának (8) bekezdése alapján indítson szakmai ellenőrzést a szigetmonostori általános iskolában és tájékoztasson az ellenőrzés eredményéről.

Budapest, 1999. július 29.

Dr. Polt Péter