OBH 462/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

A Napló c. folyóiratban január 20-án megjelent a "Kegyeletsértő üzleti versengés" című írás, amely arról tudósított, hogy a várpalotai kórházból írásos megbízás nélkül is kiadják a halottat a temetkezési vállalkozóknak. Az elhunyt férje értesülve a halálesetről öngyilkosságot követett el. A tragikus események után a család a temetkezés ügyében a Kegyelet Rt.-nél intézkedett, de az elhunytat nem találták a kórházban, kiderült, hogy a berhidai temetkezési vállalkozó már elvitte. A cikk szerint a Kegyelet Rt. munkatársa is megerősítette, hogy szóbeli megbízás alapján is elszállíthatja az elhunytat a kórházból. Az ügyben hivatalból indítottam vizsgálatot a kegyeleti jogok sérelmének gyanúja miatt.  

Érintett alkotmányos jogok:

1. A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam, melyből következik a jogbiztonság követelménye. Jelen esetben ez azt jelenti, hogy megfelelő dokumentumok nélkül a holttest nem adható ki a kórházból a temetkezési vállalkozónak. 

2. A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van élethez, és az emberi méltósághoz, amelytől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. Az emberi méltóság része a kegyeleti jog gyakorlása, jelen esetben a hozzátartozók joga ahhoz, hogy szabad belátásuk szerint válasszák meg a temetkezési szolgáltatót.

A megállapított tényállás, a vizsgálat megállapításai:

A cikkben leírt eset körülményeinek tisztázása ügyében megkerestem Várpalota Polgármesterét, aki a következőkről tájékoztatott:
A kórházban elhunyt hölgy hozzátartozói a boncmesternél érdeklődtek a temetéssel megbízható vállalkozásokról. Mivel a boncmester a  berhidai vállalkozót is említette, az elhunyt fia telefonon megállapodott a vállalkozóval a boncmester jelenlétében a halott elszállításáról. Az elhunyt hölgy férje a feleség halálhírére öngyilkos lett. A rendőrség a halott férfit a Kegyelet Rt.-vel szállíttatta el. Amikor a hozzátartozók a Kegyelet Rt.-nél intézkedtek, akkor a  Kegyelet Rt. dolgozója felháborodott azon, hogy a másik halottat a berhidai vállalkozó szállította el. A Polgármester megítélése szerint itt valóban a két temetkezési vállalkozó közötti versengésről volt szó. A berhidai vállalkozó a holttestet visszaszállította, és a temetést a továbbiakban a Kegyelet Rt. bonyolította.
A halott hölgy elszállítása, a kórházból történő kiadása valóban csak szóbeli (telefonon történő) megállapodás alapján történt. A holttest ilyen módon történő kiadása sértheti a kegyeleti jogokat még abban az esetben is, ha a megrendelés a boncmester jelenlétében történik. Az a körülmény pedig, hogy a holttest kiadásának szabályait az SZMSZ-ben nem szabályozták, sérti  a jogbiztonság alkotmányos követelményét.
 A polgármester tájékoztatása szerint az eset óta a temetkezési vállalkozók csak  a hozzátartozó írásos megbízása  alapján szállíthatják el a halottat. A kórházban is nyilatkozhatnak a hozzátartozók, hogy a temetéssel melyik temetkezési vállalkozót bízzák meg. A nyilatkozatukat aláírásukkal hitelesítik.
A hasonló esetek elkerülése érdekében a polgármester felhívta a Városi Kórház-rendelőintézetének orvosigazgatóját, hogy a halottak kiadásának feltételeit az SZMSZ-ben szabályozza. A kiegészítés elkészült, melyet az Egészségügyi Szociális és Lakásügyi Bizottság határozatával elfogadott. A fenti intézkedések alkalmasak arra, hogy az említett alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságokat a jövőben megelőzzék. A szóban forgó esetben  a sérelmet orvosolták azzal, hogy a berhidai vállalkozó visszaszállította a halottat, és a temetést a hozzátartozók által kiválasztott szolgáltató bonyolította. A fentiekre tekintettel ajánlást az ügyben nem teszek. A vizsgálat befejezéséről az érdekelteket a jelentés egy példányával értesítem.

Budapest, 1999. június 14.

Gönczöl Katalin