OBH 268/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Kunné dr. Simonyi Anna

A vizsgálat megindulása:
Panaszos beadványában a tulajdonában álló ingatlannak borozóként való működése megakadályozását, s ezzel megélhetésének ellehetetlenítését sérelmezte, melyet a Dunakeszi Önkormányzat jegyzőjének eljárása eredményezett.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, mert felmerült a tulajdonhoz fűződő joggal, valamint az arányos közteherviseléssel kapcsolatos alkotmányos jogelvvel összefüggésben visszásság lehetősége.
Eljárásom során tájékoztatást kértem Dunakeszi Önkormányzata jegyzőjétől az iparűzési adó kivetésével kapcsolatban.

Érintett alkotmányos jogok:

"A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot." [Alkotmány 13. § (1) bekezdés]
"A Magyar Köztársaság minden állampolgára köteles jövedelmi és vagyoni viszonyainak megfelelően a közterhekhez hozzájárulni." [Alkotmány 70/I. §]

Alkalmazott jogszabályok:

- Az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. tv. 
- A helyi adókról szóló 1990. évi C. tv.
- Az üzletek működéséről szóló 4/1997. (I.22.) Korm. számú rendelet 
- Az egyes építményekkel, építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos  építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról szóló 46/1997. (XII.29.) KTM rendelet

A megállapított tényállás:

Panaszos 1993. augusztus 9-én bejelentette a Dunakeszi Polgármesteri Hivatalnál borozó nyitási szándékát, amelyet a hivatal tudomásul vett. Panaszos a lakóháza pincéjének borozóként történő hasznosítása érdekében használati mód változtatási kérelmét (a tulajdonosi hozzájárulás hiányában) az építésügyi hatóság elutasította.

Kérelmező férje elhalálozását követően (akinek nevén volt az ingatlan) bírói eljárás keretében elismertetve tulajdonosi igényét, már rendelkezett tulajdonjoggal és haszonélvezeti joggal, ezért ismételten kérte a használati mód megváltoztatásának engedélyezését, azonban az örökös tulajdonostársi hozzájárulását nem adta meg, az erre irányuló nyilatkozat pótlását kezdeményező keresetet a Budapest IV. és XV. kerületi bíróság 6.P.22672/95/32. számú ítéletével elutasította. Így a kérelmet mind az első-, mind a másodfokú építésügyi hatóság elutasította.

Az egyes építményekkel építési munkákkal és építési tevékenységekkel kapcsolatos építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról szóló 46/1997. (XII.29.) KTM rendelet 37. § (1) bekezdése értelmében társtulajdonban álló ingatlan esetén építmény - engedélyhez nem kötött építési munkával járó, illetve építési munkával nem járó - rendeltetésének megváltoztatására irányuló kérelemhez meghatározott okiratok, így a tulajdonostársi hozzájáruló nyilatkozat, ennek hiányában az azt pótló jogerős bírói ítélet csatolása szükséges. Tehát az eljáró hatóságok nem hozhattak mást, mint elutasító határozatot a jogszabályi feltétel hiányában.

Az üzletek működéséről szóló 4/1997. (I.22.) Korm. rendelet előírta a meglévő működési engedélyek felülvizsgálatát. Az előírások szerint már kevés az ÁNTSZ szakhatósági hozzájárulása, vizsgálni kellet a tevékenység folytatására szolgáló helyiség megfelelőségét is, ami jelen esetben (jogilag nem létező üzlethelyiség) fentiek miatt hiányzik, így a működési engedély meghosszabbítását nem engedélyezhette a jegyző.

A panaszos beadványában sérelmezte, hogy adót kell fizetnie akkor, amikor nem folytat jövedelemszerzésre irányuló tevékenységet. A jegyző arról tájékoztatott, hogy Dunakeszi Önkormányzata a 16/1997. (XI.22.) számú önkormányzati rendelettel szabályozza a helyi adókról szóló törvény alapján az iparűzési adót. E helyi rendelet 2. § (1) bekezdése szerint "Adóköteles a Dunakeszi város illetékességi területén állandó vagy ideiglenes jelleggel végzett vállalkozási tevékenység (a továbbiakban: iparűzési tevékenység)". A rendelet 3. §-a értelmében pedig "Az adóköteles iparűzési tevékenység: a vállalkozó e minőségében végzett nyereség-, illetőleg jövedelemszerzésre irányuló tevékenysége". Jelen esetben bár panaszosnak van vállalkozói engedélye, azonban jövedelemszerzésre irányuló tevékenységet nem végez, iparűzési adót nem fizet. Ugyanakkor fizet építményadót, amelyet panaszos saját bevallása alapján vetett ki az önkormányzat 16 m2 garázs és 81 m2 üzlet után. A helyi építményadó rendelet értelmében garázs és műhely után kell adót fizetni. 

Panaszos tehát akkor jár el helyesen, ha évi adóbevallását korrigálja, s pontosan megjelöli azokat a helyiséget, amelyek után építményadót kell fizetni. A helyi rendelet megtekinthető a polgármesteri hivatalban, s kérésre a jegyző munkatársai megfelelő felvilágosítást adnak annak alkalmazásáról.
Figyelemmel arra, hogy a vizsgálat során a panaszos alkotmányos jogaival kapcsolatban felmerült visszásság nem igazolódott be, a jegyző és a megyei közigazgatási hivatal eljárása szabályos volt, a panaszt elutasítom.

Budapest, 1999. június 22.

Gönczöl Katalin