OBH 138/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

A panaszos 1999. január 13-án a Csongrád Megyei Kézműves Kamara által foganatosított állítólagos tagdíj tartozás miatti végrehajtási eljárást sérelmezve illetve a  Csongrád Megyei Kereskedelmi és Iparkamara nyilvántartásának hiányosságaiból őt ért sérelmeket megjelölve fordult az Országgyűlési Biztosok Hivatalához.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§-ának (2) bekezdése alapján az ügyben a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye (Alkotmány 2.§ (1) bekezdés), valamint a tulajdonhoz való jog sérelmének gyanúja miatt indítottam eljárást.
Az eljárás során vizsgálat lefolytatására kértem fel a Csongrád Megyei Kézműves Kamara elnökét aki a kért vizsgálatot lefolytatta és annak eredményéről tájékoztatott. 

A megállapított tényállás

Panaszos egy Bt. kültagja. A Bt. beltagja a panaszos fia. A Csongrád megyei Bíróság mint cégbíróság 1994. november 17-én kelt és 1994. december 16-án jogerőre emelkedett végzésével elrendelte a cég cégjegyzékbe történő bejegyzését. A Bt. a panaszos tudomása szerint a Csongrád Megyei Kereskedelmi és Iparkamara (a továbbiakban CSMKIK) tagjává vált, a tagdíjat ennek a kamarának fizette. 
A CSMKIK a cégbejegyzésről szóló végzést áttekintve úgy döntött, hogy a cég tevékenysége alapján a kézműves kamarához tartozik, erre tekintettel a céget a kézműves kamarának "átadta". A Bt.-t a Csongrád Megyei Kézműves Kamara (a továbbiakban CSMKK) 1995. január 1.-i hatállyal vette kamarai tagként nyilvántartásba. A CSMKK minden évben tájékoztatta a céget arról, hogy az mekkora összegű kamarai tagdíjjal tartozik illetve arról, hogy a hátralékot milyen formában és határidővel fizetheti meg. A Bt. CSMKK által ismert címéről minden alkalommal "nem kereste" jelzéssel érkezett vissza a hátralékra vonatkozó tájékoztató levél. A CSMKK a gazdasági kamarákról szóló törvény 1998. január 14-én hatályba lépő módosítása által biztosított jogára -  amely szerint a meg nem fizetett kamarai tagdíj saját végrehajtási eljárásban behajtható - hivatkozva 1998. áprilisában indította meg a végrehajtási eljárásokat azokkal szemben, akiknek kamarai tagdíj-tartozása állt fenn. A végrehajtási eljárások alapját az 1998. március 31-i dátummal zárt, a kamara által vezetett "folyószámla-kivonatok" képezték. Az adós vállalkozásokat - tértivevénnyel kézbesített levél formájában - felszólították arra, hogy tizenöt napon belül fizessék ki tartozásukat, ellenkező esetben a végrehajtási eljárást a CSMKK megindítja. A felszólításban közölt határidő leteltét követő napon a CSMKK az egyenlegközlőt mint  a végrehajtás alapjául szolgáló határozatot jogerősnek tekintette, ezek után pedig a kamara a végrehajtási eljárást megindította. A panaszos cégének kiküldött egyenlegközlő "nem kereste" jelzéssel érkezett vissza a kamarához. A cég ellen a CSMKK 1998. május 10-én kelt határozatával a Bt-vel szemben fennálló 357.000,-Ft tagdíjhátralék behajtása érdekében elrendelte a végrehajtási eljárást. A végrehajtó a végrehajtási cselekmény foganatosításával egyidőben megkísérelte a határozaton szereplő címre kézbesíteni a határozatot.  A címen tartózkodó személy megtagadta a határozat valamint a foglalási jegyzőkönyv átvételét. A végrehajtót a helyszínen tájékoztatták a cég beltagjának címéről, őt azonban a megadott címen a végrehajtó több alkalommal nem találta meg. 1998. december 9-én a Bt. kültagjának végül személyesen átadták a hátralék végrehajtásának elrendeléséről szóló határozatot, a tervezett végrehajtási cselekmény - ingófoglalás - foganatosítására azonban nem került sor, tekintettel arra, hogy  a panaszos -  a Bt. kültagja - a jegyzőkönyv tanúsága szerint ellenállást tanúsított, a végrehajtót a lakásba nem engedte be. 
Az 1998. december 10-én kelt iratban a Csongrád Megyei Kereskedelmi és Iparkamara (a továbbiakban CSMKIK) igazolta, hogy a Bt. nyilvántartásukban tagként szerepel és, hogy az igazolás kiállításának napján mindössze 8.152,-Ft tagdíjhátraléka van. Az iratból kiolvashatóan a kereskedelmi és iparkamaránál történt regisztráció kelte 1995. január 1.
Amikor a panaszos - a végrehajtás foganatosításának megkísérlése után - megkereste a CSMKK jogi osztályának vezetőjét, azt a tájékoztatást kapta, hogy a CSMKK által képviselt álláspont szerint a Bt. egyik tevékenységi köre alapján a cégnek a kézműves kamarához kell tartoznia.
1999. április 12-én a CSMKK végrehajtási csoportvezetője a kamarai tagdíjtartozásra hivatkozva, 752.230 Ft,- összegről azonnali beszedési megbízást nyújtott be a Bt. ellen. Az OTP Csongrád Megyei Igazgatósága által a CSMKK pénzforgalmi számlájáról 1999. április 22-én kiállított bankszámlakivonat tanúsága szerint azonnali beszedési megbízás alapján az OTP 292.410,-  Ft-ot írt jóvá a CSMKK számláján.
1999. április 29-én kelt levelében a CSMKIK titkára arról tájékoztatta a CSMKK titkárát, hogy a kereskedelmi kamara 1995. elején tévedésből adta át a Bt. cégbírósági anyagát a kézműves kamarának. Ugyanabban a levélben a CSMKIK titkára arról is tájékoztatta a kézműves kamarát, hogy a cég tevékenysége folytán 1994. novemberétől a kereskedelmi és iparkamara tagja, bevallási és fizetési kötelezettségének eleget tett. Mindezekre tekintettel kérte, hogy szüntessék meg a cég elleni végrehajtási eljárást és a két kamara az esetleges további végrehajtási eljárások megkezdése előtt egyeztesse a birtokukban lévő cégnyilvántartásokat. 1999. május 3-án kelt levelében a CSMKK titkára arról tájékoztatta a CSMKIK titkárát, hogy hajlandóak a céget 1998. december 31. napjával a tagnyilvántartásból törölni, egyidejűleg az azonnali beszedési megbízással behajtott 292.410,-Ft összeget a cég számára visszautalni.
A CSMKK 1999. május 7-én arról tájékoztatta a panaszos ügyvédjét, hogy a cég kézműves kamarai tagságát 1995. január 1. napjával törlik, a levél keltével egyidejűleg pedig a cég ellen folyamatban lévő végrehajtási eljárást megszüntetik és az azonnali beszedési megbízással behajtott összeget átutalják a panaszosnak. 1999. május 18-án kelt levelében a CSMKK titkára a Budapest Bank Rt.-t értesítette, hogy az azonnali beszedési megbízást hatályon kívül helyezi.
A CSMKK elnöke által adott tájékoztatás szerint a cégbejegyzésről szóló végzés nem tartalmazta a cég azonosításához szükséges adatokat, így nem volt megadva a cég adószáma, a fő tevékenységi köre, valamint a tevékenysége szerint illetékes gazdasági kamara megjelölése. 

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 

361. § (1) Aki másnak rovására jogalap nélkül jut vagyoni előnyhöz, köteles ezt az előnyt visszatéríteni.

1994. évi XVI. törvény a gazdasági kamarákról

A GAZDASÁGI KAMARÁK TAGSÁGA

A területi kamarák egyes fajtáinak tagsága

7. § A területi kereskedelmi és iparkamara tagja a kamara illetékességi területén székhellyel rendelkező minden olyan gazdálkodó szervezet, amelyet e törvény nem sorol más gazdasági kamara tagsági körébe, vagy amely nem választott - e törvény alapján - másfajta gazdasági kamarát.

8. § (1) A területi kézműves kamara tagja a kamara illetékességi területén székhellyel rendelkező minden olyan gazdálkodó szervezet, amely kizárólag kézműves tevékenységet folytat.
(3) Kézműves tevékenységet folytat a gazdálkodó szervezet, ha a kézműves szakmák jegyzékébe felvett szakmát kisipari jellegű gazdasági tevékenységként gyakorolja.
(3) A területi gazdasági kamara illetékességi területén székhellyel rendelkező gazdálkodó szervezet, amennyiben több gazdasági kamara tagsági körébe tartozó tevékenységet folytat, a választása szerint egy vagy több területi gazdasági kamara tagja lehet. Ugyancsak a választása szerinti gazdasági kamara tagja lehet az a gazdálkodó szervezet, amely közvetlenül mezőgazdasági termékekhez vagy termeléshez kapcsolódó feldolgozói, kereskedelmi, szolgáltatói tevékenységet végez.

A gazdasági kamarai tagsági viszony keletkezése

11. § A gazdálkodó szervezet tagsága a területi gazdasági kamarában - a 12. §-ban szabályozott kivételekkel - a cégjegyzékbe való bejegyzéssel jön létre.
13. § (1) Ha a 11. § hatálya alá tartozó gazdálkodó szervezet a tevékenységét a cégbejegyzést megelőzően megkezdi, a cégbejegyzés kérelmezésével egyidejűleg köteles az illetékes területi gazdasági kamaránál bejelentkezni. E bejelentkezésre alkalmazni kell a területi kamarák egyes fajtáinak tagságára vonatkozó szabályokat.
(4) Ha a gazdálkodó szervezet a megfelelő területi gazdasági kamaránál az (1) bekezdés alapján bejelentkezett, gazdasági kamarai tagsága a cégbejegyzéssel a területi gazdasági kamaránál történt bejelentkezésének időpontjára visszaható hatállyal jön létre.

16. § A területi gazdasági kamara tagjának kötelessége, hogy
a) megfizesse a működési hozzájárulást (tagdíjat);

A területi gazdasági kamarai tagság megszűnése

19. § (1) Megszűnik a területi gazdasági kamarai tagság, ha
a) a jogi személyiséggel rendelkező gazdálkodó szervezet vagy a jogi személyiség nélküli gazdasági társaság jogutód nélkül megszűnik - ideértve a külföldi székhelyű vállalkozás magyarországi fióktelepének megszűnését is -;
b) az egyéni vállalkozónak megszűnik az egyéni vállalkozói tevékenység gyakorlásához való joga;
c) a mezőgazdasági vállalkozó a bejelentéshez kötött adóköteles tevékenységét megszünteti.
(2) A területi gazdasági kamarai tagság a jogutód nélküli megszűnést, az egyéni vállalkozói tevékenység gyakorlásához való jog megszűnését megállapító vagy eredményező határozat jogerőre emelkedésének, illetve az adóköteles tevékenység megszűnését az adóhatóság tudomására hozó beadvány beérkezésének napjával szűnik meg.
(3) A tagság megszűnése esetén az arra alapot adó határozatnak, illetve értesítésnek a kamara részéről történő kézhezvételétől számított harminc napon belül a tagot a kamarai nyilvántartásból törölni kell.

20. § (1) Megszűnik a területi gazdasági kamarai tagság akkor is, ha a gazdálkodó szervezet székhelyét másik területi kamara illetékességi területére helyezi át. A területi kamarai tagság ebben az esetben azon a napon szűnik meg, amikor a gazdálkodó szervezet a másik területi kamara tagjává válik.

21. § (1) A naptári év utolsó napjára szóló hatállyal megszüntetheti tagságát a területi gazdasági kamara tagja, ha a következő naptári év első napjától kezdődően másik fajta gazdasági kamara tagja kíván lenni (átjelentkezés). Gazdálkodó szervezetek másfajta területi gazdasági kamarába ötévenként egy alkalommal jelentkezhetnek át, az érintett gazdasági kamarák megállapodásukkal ettől eltérhetnek.
Az átjelentkezés feltétele, hogy az átjelentkezni kívánó gazdálkodó szervezet a fennálló kamarai tagsági viszonyával összefüggő esetlegesen fennálló tagdíj- és egyéb tartozását igazoltan rendezte.
(5) Az átjelentkezésről az érintett területi gazdasági kamarák egymást - valamint az illetékes cégbíróságot, a jegyzőt, az adóhatóságot - értesítik; az átjelentkezőt a kamara nyilvántartásából a naptári év utolsó napjával törli, a másik kamara pedig a következő naptári év első napjával nyilvántartásba veszi.

22. § A területi gazdasági kamarai tagság csak a 19-21. §-okban szabályozott esetekben szűnhet meg; a gazdasági kamara nem jogosult tagjának kizárására.

24. § (1) A cégbíróság a 11. §-ban említett gazdálkodó szervezet cégnyilvántartásba történt bejegyzéséről, törléséről, székhelyének vagy tevékenységi körének megváltozásáról, valamint a gazdálkodó szervezet bejegyzésére irányuló kérelem elutasításáról értesíti az illetékes területi gazdasági kamarát.

54. § (1) A tagdíjat az országos gazdasági kamara alapszabálya állapítja meg. A tagdíj mértéke nem haladhatja meg a helyi iparűzési adónak a helyi adókról szóló törvényben meghatározott mértékének 25%-át, azzal, hogy az egy gazdálkodó szervezet által fizetendő tagdíj legkisebb mértéke évi 3000 Ft, legmagasabb mértéke legfeljebb 10 millió forint lehet.
(2) Az országos gazdasági kamara alapszabálya a tagdíjat úgy is megállapíthatja, hogy csak annak legkisebb és legnagyobb mértékéről rendelkezik. Ebben az esetben a területi gazdasági kamarák határozzák meg - az országos kamara alapszabályában megállapított keretek közt - az illetékességi területükön fizetendő tagdíj pontos mértékét.
(3) A tagdíjat a gazdasági kamarai tag vállalkozásának nagyságához, gazdasági tevékenységének eredményéhez és a vállalkozás rendelkezésére álló erőforrások mértékéhez igazodó kulcsok szerint kell megállapítani; meghatározható ugyanakkor az az összeg is, amelyet valamennyi tagnak - az említett szempontoktól függetlenül - meg kell fizetnie (alaptagdíj).
(4) A meg nem fizetett tagdíj köztartozás. A tagdíjat - meg nem fizetése esetén - a területi gazdasági kamara adók módjára hajtja be, az adózás rendjéről szóló törvény rendelkezéseinek megfelelő alkalmazásával, a területi gazdasági kamara által a tagdíj megállapítása tárgyában hozott, a végrehajtás alapját képező, fizetési kötelezettséget megállapító jogerős határozat alapján.
(5) Az adóévben esedékes és befizetett gazdasági kamarai tagdíjat a megállapított adójából a gazdálkodó szervezet az adótörvényekben meghatározott mértékig levonhatja.

1990. évi XCI. törvény az adózás rendjéről (A továbbiakban Art.)

3. § (2) A végrehajtás és az ezzel összefüggő nyilvántartás tekintetében e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni azokra a köztartozásokra, továbbá igazgatási és bírósági szolgáltatás díjaira, amelyekre törvény az adók módjára való behajtást rendeli el (adók módjára behajtandó köztartozás).

6. § (1) Adóhatóságok: 
a) az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal és szervei (a továbbiakban: állami adóhatóság),
b) a Vám- és Pénzügyőrség Országos Parancsnoksága és szervei (a továbbiakban: vámhatóság),
c) az önkormányzat jegyzője (a továbbiakban: önkormányzati adóhatóság),
d) az Illetékhivatal,
e)

Végrehajtási eljárás

87. § (1) Az adótartozás behajtása érdekében a tartozást megállapító vagy nyilvántartó adóhatóság a végrehajtható okirat alapján a végrehajtás iránt haladéktalanul intézkedik.
(2) Az adóigazgatási eljárásban végrehajtható okirat az adózó fizetési kötelezettségét megállapító jogerős adóhatósági határozat, önadózás esetén a fizetendő adót (adóelőleget) tartalmazó adóbevallás, valamint a 93. § alkalmazásában a behajtást kérő megkeresése. Az okirat végrehajthatóságához külön intézkedésre (záradékolás, végrehajtási lap kiállítása stb.) nincs szükség. Az adótartozás után felszámított pótlék, kamat az adótartozásra vonatkozó végrehajtható okirat alapján hajtható végre.
(3) Az adóhatóság alkalmazottja a végrehajtási eljárásban az egyes végrehajtási cselekmények foganatosításakor a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény III-VII. fejezeteiben meghatározott szabályokat alkalmazza, ha e törvény másként nem rendelkezik. Az adóhatóság az adótartozás megfizetésére az adózót, a 25. § (2) bekezdése szerint az adó megfizetésére kötelezett személyt (a továbbiakban együtt: adófizetésre kötelezett személy) felhívhatja, eredménytelen felhívás esetén a végrehajtást megindítja.
(4) A végrehajtási eljárás az adóhatóság - a 89. § (1) bekezdésének kivételével - külön határozata nélkül a végrehajtási cselekmény foganatosításával indul.
(5) A végrehajtás során az adóhatóság alkalmazottjának törvénysértő intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása ellen a fizetésre kötelezett vagy a behajtást kérő - a tudomására jutástól számított 8 napon belül - végrehajtási kifogást terjeszthet elő. Az ok bekövetkeztétől számított 6 hónap elteltével igazolásnak helye nincs, a benyújtott végrehajtási kifogást az adóhatóság érdemi vizsgálat nélkül utasítja el. A végrehajtási kifogásról a végrehajtást foganatosító adóhatóság felettes szerve 15 napon belül határoz.
(6) Az adók módjára behajtandó köztartozásra [3. § (2) bekezdés] a 87-89. §-okban, továbbá a 91-93. §-okban foglaltakat kell alkalmazni.

88. § (1) A tartozást a bankszámlával rendelkező adófizetésre kötelezett személy esetében azonnali beszedési megbízással, bankszámlával nem rendelkező adófizetésre kötelezett személy esetében munkabérből vagy egyéb rendszeres járandóságból, továbbá kifizetőtől járó kifizetésből történő letiltással kell végrehajtani. Az azonnali beszedési megbízás az adófizetésre kötelezett személy bármely pénzforgalmi bankszámlája ellen benyújtható. A bankszámlát vezető hitelintézet az adóhatóság azonnali beszedési megbízását a végrehajtható okirat csatolása nélkül köteles teljesíteni. Ha az adóhatóság az azonnali beszedési megbízást valós tartalmú végrehajtható okirat hiányában nyújtotta be, a beszedési megbízás teljesítése napjától a jogosulatlanul beszedett adó, költségvetési támogatás visszatérítése napjáig a késedelmi pótlékkal azonos mértékű kamatot fizet.
(2) Ha az (1) bekezdésben foglalt végrehajtás nem, vagy aránytalanul hosszú idő múlva vezetne eredményre, az adófizetésre kötelezett személy követelését, továbbá ingó és ingatlan vagyontárgyait kell végrehajtás alá vonni.
(3) Ingó- és ingatlanárverés esetén - ha az árverés sikertelen volt, vagy ha a becsérték megállapítása és az árverés között a végrehajtási eljárás szüneteltetése vagy felfüggesztése folytán legalább 3 hónap eltelt - a végrehajtó a becsértéket módosíthatja.
(4) A végrehajtást az első fokon eljáró adóhatóság folytatja le.
(5) Az árverési hirdetmény közhírré tételéhez fűződő jogkövetkezmények az árverés helye szerint illetékes adóhatóság hirdetőtábláján - legalább 15 napon át - történő kifüggesztéssel állnak be.

88/A. § Ha az adóhatóság az adófizetésre kötelezett személyt megillető járandóságot (kifizetést), a hitelintézetnél kezelt összeget, illetőleg követelést vonja végrehajtás alá, és a munkáltató, kifizető, hitelintézet, valamint más személy az adóhatóság felhívása ellenére a levonást, átutalást, megfizetést elmulasztja, vagy nem a jogszabályban előírtaknak megfelelően teljesíti, az adóhatóság határozattal kötelezi a levonni, átutalni, megfizetni elmulasztott összeg erejéig az adótartozás megfizetésére. A határozatban foglalt teljesítési határidő elteltével az adóhatóság a rá vonatkozó szabályok szerint intézkedik a tartozás behajtása (végrehajtása) iránt.

89. § (1) Ha az ingóvégrehajtás eredménytelen, vagy abból a tartozás nem egyenlíthető ki, az adóhatóság vezetője határozatban rendeli el az ingatlanvégrehajtást.
(2) Az ingatlanvégrehajtás elrendelésének akkor van helye, ha az adótartozás együtt a 100 000 forintot meghaladja, illetve ennél kisebb összeg esetén akkor, ha a tartozás a végrehajtás alá vont ingatlan értékével arányban áll.
(3) A végrehajtást elrendelő a jogerős határozattal megkeresi az ingatlan fekvése szerint illetékes földhivatalt a végrehajtási jog bejegyzése végett. A földhivatal a megkeresés alapján a végrehajtási jogot soron kívül bejegyzi.
(4) Az adóhatóság és az adófizetésre kötelezett a végrehajtási eljárás során a Pénzügyminisztérium, illetőleg az önkormányzat képviselő-testületének hozzájárulásával az adófizetésre kötelezett vagyonából lefoglalt ingó vagy ingatlan vagyontárgy tulajdon-, kezelői jogának az állam vagy az önkormányzat javára történő átruházására - a kikiáltási árnak megfelelő értékben - egyezséget köthet, ha a vagyontárgy valamely állami vagy önkormányzati feladat ellátását természetben szolgálja. Az egyezségben szereplő összegben a központi költségvetést, illetőleg az önkormányzat költségvetését megillető adótartozás megfizetettnek minősül.

Végrehajtás megkeresésre (behajtási eljárás)

93. § (1) Az adók módjára behajtandó köztartozás [3. § (2) bekezdés] jogosultja negyedévenként, a negyedévet követő hó 15. napjáig keresi meg a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező adóhatóságot behajtás végett, ha a köztartozás összege meghaladja az 1000 forintot. Amennyiben a hátralék későbbi megfizetése veszélyeztetett, az adóhatóság soron kívül is megkereshető. Az adók módjára behajtandó köztartozásra vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni akkor is, ha a köztartozás beszedésére jogosult önkormányzati adóhatóság vagy illetékhivatal az illetékességi területén folytatott végrehajtás akadálya vagy eredménytelensége esetén másik adóhatóságot keres meg behajtás végett.
(2) A megkeresésben fel kell tüntetni a behajtást kérő és a fizetésre kötelezett azonosításához szükséges adatokat, a tartozás jogcímét, a fizetési kötelezettséget elrendelő határozat számát, jogerőre emelkedésének időpontját, a teljesítési határidőt, a tartozás összegét és esetleges járulékait, valamint annak a jogszabálynak a pontos megjelölését, amely az adók módjára való behajtást lehetővé teszi. A behajtást kérőt az adóhatóság kötelezheti a 92. § (2) bekezdésében meghatározott költségátalány megelőlegezésére.
(3) A behajtási eljárást az adóhatóság csak pontos - szükség esetén kiegészített - adatok alapján, illetőleg a költségátalány megelőlegezése után indítja meg.
(4) A megkeresést követő változásról a behajtást kérő az adóhatóságot haladéktalanul értesíteni köteles.
(5) Az adóhatóság a behajthatatlan tartozásról a behajtást kérőt tájékoztatja.
(6) Az (1) bekezdésben meghatározott megkeresés alapján
a) magánszemély esetében a belföldi lakóhely vagy szokásos tartózkodási hely, ennek hiányában szokásos fellelhetőségi helye szerint illetékes önkormányzati adóhatóság,
b) jogi személy és egyéb szervezet esetében az illetékes állami adóhatóság
jár el, kivéve, ha törvény a köztartozás beszedését más szerv hatáskörébe utalja.
(7) Amennyiben a behajtást kérőnek tudomása van a fizetésre kötelezettnek más adóhatóság illetékességi területén található vagyontárgyáról, jogosult közvetlenül ezt az adóhatóságot is megkeresni.

Értelmező rendelkezések

97. § E törvény és - ha törvény másként nem rendelkezik - az adóról szóló jogszabályok alkalmazásában
q) köztartozás: törvényben meghatározott, az államháztartás alrendszereinek költségvetéseiből ellátandó feladatok fedezetére előírt fizetési kötelezettség, amelynek megállapítása, ellenőrzése, behajtása bíróság vagy közigazgatási szerv hatáskörébe tartozik, valamint a köztestület működésének fedezetére törvényben előírt fizetési kötelezettség, feltéve, hogy azt önkéntesen az esedékességkor nem teljesítették. Köztartozás az is, ha az államháztartás alrendszereinek költségvetése terhére jogosulatlanul igénybe vett támogatás és járulékai megfizetését az arra hatáskörrel rendelkező szerv elrendeli, és azt a kötelezett az előírt határidőig nem teljesíti. Az állami adóhatóság a támogatás visszafizetéséről rendelkező szerv megkeresésére a költségvetési támogatás visszatartási jogát az e törvény 32. § (4) bekezdésében foglaltak alkalmazásával e tartozások tekintetében is gyakorolja.

1989. évi 23. törvényerejű rendelet a bírósági cégnyilvántartásról és a cégek törvényességi felügyeletéről (1994. október 1-től 1995. július 29-ig terjedő állapot)

A cégjegyzék

8. § (1) A cég nyilvántartása a cégjegyzékben történik. A cégjegyzékben fel kell tüntetni:
a) a cég formáját, elnevezését és székhelyét (telephelyét és fióktelepét);
b) a cég keletkezésére, tevékenységére, tulajdoni és vagyoni viszonyaira, tagjaira vonatkozó adatokat és ezek változásait, valamint a cég megszűnését;
c) a cég képviseletére vonatkozó adatokat, így a cégjegyzésre jogosultakat, a cégjegyzés módját, valamint a képviseleti jog esetleges korlátozását;
d) mindazokat az egyéb adatokat, jogokat és tényeket, amelyeknek bejegyzését jogszabály elrendeli.
(2) A cégjegyzékbe csak jogszabály által meghatározott adatot, jogot vagy tényt lehet bejegyezni.

17. § (1) A cégbíróság a bejegyzésről - ideértve a változás és a törlés (megszűntnek nyilvánítás) bejegyzését is -, illetve a kérelem elutasításáról végzéssel határoz. A cégjegyzékbe bejegyzésnek csak a cégbíróság végzése alapján van helye.
(2) A bejegyzést elrendelő végzést - a hivatalból történő törlés (megszűntnek nyilvánítás) esetét kivéve - indokolni nem kell.
(4) A cégbíróság a cég bejegyzéséről, törléséről, székhelyének vagy tevékenységi körének megváltozásáról, valamint a bejegyzésre irányuló kérelem elutasításáról - végzésének megküldésével - értesíti az érintett gazdasági kamarát.

13/1953. (IK 17.) IM-KPM-BM együttes utasítás [régi szám: 500/1953. (IK 13.) IM]

7.§ (2) Ha az irat a címzett vagy az átvételre jogosult más személy távolléte miatt nem volt kézbesíthető, továbbá a postafiókba irányított küldeménynél a második figyelmeztetés postafiókba helyezése [6. § (5) bekezdése] esetében a postahivatal az iratot öt munkanapon át nyilvántartja s azt a jelentkező címzettnek - személyazonossága igazolása után - a tértivevény aláírása ellenében átadja. A személyazonosság igazolására elfogadható bármely államhatalmi vagy államigazgatási szerv által kiállított arcképes igazolvány, a vállalat, gyár, ipartelep, üzem által saját munkavállalói részére kiállított s a vállalat, gyár, ipartelep, üzem területére belépésre jogosító arcképpel, sorszámmal és bélyegzővel ellátott igazolvány, valamint a rendőrségi bejelentőlap igazoló szelvénye. Ilyen esetben a tértivevénynek a postahivatal jelentésére szolgáló rovatában fel kell tüntetni, hogy a címzett a személyazonosságát miként igazolta. Ha az iratért a címzett a postahivatalban öt munkanap alatt nem jelentkezett, a tértivevénynek a postahivatal jelentésére szolgáló rovatában ezt kell feltüntetni. A feljegyzést a postai alkalmazott a jelen bekezdésben szabályozott mindkét esetben aláírja és keletbélyegzővel látja el, azután a tértivevényt az annak hátoldalán feltüntetett feladónak visszaküldi.
(5) Ha a címzett meghalt, vagy a megjelölt címen ismeretlen vagy külföldre vagy ismeretlen helyre költözött, avagy bár ismert belföldi címre költözött, de az utánküldés ki van zárva, vagy a kézbesítés más okból nem volt foganatosítható, a postahivatal a kézbesítés akadályára vonatkozó jelentés átvizsgálása és annak esetleg szükséges kiegészítése után az iratot a tértivevénnyel együtt az annak hátoldalán feltüntetett feladónak visszaküldi.

A vizsgálat megállapításai

1.) A másik kamarához történő átirányítás

A gazdasági kamarákról szóló törvény 7. §-ában foglalt rendelkezésből következik, hogy a kereskedelmi és iparkamarai tagság részben a törvény rendelkezésein részben az érintett gazdálkodó szervezet választásán alapulhat. A többes gazdasági kamarai tagság ugyanakkor kizárólag az érintett gazdálkodó szervezet döntésén alapulhat. Az egyes ágazati kamarák között a gazdálkodó szervezetek hovatartozása szempontjából több különbség is fennáll. Egyrészt az tagság automatikus, ex lege létrejötte csak a kereskedelmi és iparkamarák, valamint kézműves kamarák esetén lehetséges, az agrárkamaráknál nem, másrészt a kereskedelmi és iparkamarák az "általános" pozíciójában állnak a többi gazdasági kamarához képest, tehát a cégbejegyzés tényénél fogva ide tartozik minden gazdálkodó szervezet amelyet a gazdasági kamarákról szóló törvény nem sorol más gazdasági kamara tagsági körébe. A gazdálkodó szervezet tagsága a területi gazdasági kamarában - az egyéni vállalkozó és a mezőgazdasági vállalkozó kivételével - a cégjegyzékbe való bejegyzéssel jön létre. A gazdasági kamarai tagság létrejötte tehát a törvény besorolása alapján automatikus, és a törvény elegendő és egyértelmű rendelkezést tartalmaz arra vonatkozóan, hogy a gazdasági kamarai tagság automatikus létrejötte mellet a cégbíróságnak mely kamarát kell a cégbejegyzésről értesítenie ahhoz, hogy a cégbejegyzésre vonatkozó információ valóban ahhoz a kamarához kerüljön, amelynek az érintet gazdálkodó szervezet a cégbejegyzés által a tagjává vált.
A fent kifejtettekből két következtetés adódik. Egyrészt az, hogy a cégbejegyzéshez képest a kamarai nyilvántartásba való felvétel - eltekintve most az egyéni vállalkozó illetve mezőgazdasági vállalkozó kamarai tagságának létesülésétől valamint a tevékenységnek a cégbejegyzés előtti megkezdésétől, - főszabály szerint csak deklaratív aktus, a kamarai tagság létrejöttét sem a bíróság értesítése sem a nyilvántartásba vétel nem befolyásolja. A cégbejegyzésnek a kamarai tagság létrejötte szempontjából fennálló konstitutív jellegéből következik, hogy a gazdasági kamarai törvény ide vonatkozó rendelkezései alapján a cégbejegyzéssel az is eldől, hogy a gazdálkodó szervezet melyik ágazati kamara tagjává válik. Problémát kizárólag az okozhat, ha  a cégbíróság nem az illetékes területi kamarát értesíti, hanem valamelyik más ágazati kamarát. A vizsgált esetben azonban erről nem volt szó, a cégbíróság a kereskedelmi és iparkamarát értesítette a cég cégjegyzékbe történő bejegyzéséről. Tekintettel arra, hogy az illetékes kamarának az értesítés időpontjától kezdve tudomása volt arról, hogy a panaszos cége a kereskedelmi kamara tagja, illetve figyelemmel arra, hogy a cégbejegyzéssel létrejövő tagság megszüntetéséhez és új - más kamarához fűződő tagság létrejöttéhez - az érintett cég döntése lett volna szükséges, megállapítottam, hogy jogszabályt sértett a Csongrád Megyei Kereskedelmi és Iparkamara amikor a cég adatait a kézműves kamarának átadta. Nem volt ugyanis jogszabály által biztosított alapja az adatok átadásának.  Ugyanakkor azt is megállapítottam, hogy a cég adatainak átadása a cég kamarai tagságában változást -  a kamarai törvény rendelkezései értelmében nem okozott, ellentétben tehát a kézműves kamara elnökének érvelésével, nem jött létre "kettős kamarai tagság". 
A vizsgálat során a fiktív kettős kamarai tagság, vagyis a  tényleges és a kamarák által irányadónak tartott állapot közötti különbség létrejötte szempontjából irrelevánsnak tekintettem a kézműves kamara elnökének a cégbírósági végzés hiányosságára vonatkozó közlését. Az adószám hiánya értelemszerűen nem vezethette félre a kamarákat a tagság megállapításakor. A cégbejegyzés idején hatályos jogszabály rendelkezései szerint a cégjegyzéknek nem kellett tartalmaznia az illetékes kamara megnevezését. Tekintettel arra, hogy a kézműves kamarai tagság a törvény rendelkezései szerint automatikusan akkor jön létre, ha az érintett gazdálkodó szervezet kizárólag kézműves tevékenységet folytat, a cégbírósági végzés pedig a cég tevékenységi köreinek megnevezése révén alkalmas volt arra, hogy a kizárólagos kézműves tevékenység folytatására vonatkozó esetleges következtetést kizárja, a cégbírósági végzés tévedésre ebben az értelemben sem adhatott okot.
Tekintettel arra, hogy tagdíjat csak létező tagsági viszony esetén követelhet a kamara, megállapítottam, hogy jogszabályt sértett a kézműves kamara amikor egy nem létező kamarai tagsági viszony alapján tagdíj tartozásra hivatkozva követeléssel lépett fel a panaszos cégével szemben. 
Az Alkotmánybíróság már több határozatában megállapította, hogy a jogállamiság nélkülözhetetlen elme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam - és elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság megköveteli, hogy meglegyen a tényleges lehetőség arra, hogy a jogalanyok magatartásukat a jog előírásaihoz tudják igazítani. A jogbiztonság követelményéből meghatározott kötelezettségek hárulnak a jogalkalmazó szervekre is, amelyek éppen azt szolgálják, hogy a jogalanyok magatartásukat a jog előírásaihoz tudják igazítani, a jogszabályi rendelkezések a tényleges alkalmazás során is kiszámíthatóak, előreláthatóak legyenek. A vizsgálat során abból indultam ki, hogy a gazdasági kamaráktól a kamarai tagok joggal várhatják el, hogy azok nyilvántartása a tényleges jogi állapotot tükrözze, vagyis, hogy a kamarai tagságot konstituáló cégbírósági bejegyzésből fakadó jogok és kötelezettségek azonosak legyenek a ténylegesen érvényesített jogokkal és kötelezettségekkel.     
Az országgyűlési biztosok már több alkalommal kifejtették, hogy a jogbiztonsággal összefüggő alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság önmagában csak kivételesen állapítható meg, ahhoz vagy egy másik Alkotmányban biztosított joggal kapcsolatos sérelem, vagy tényleges érdeksérelem szükséges. Anélkül, hogy a végrehajtási eljárás jogi és főleg alkotmányjogi értékelését már itt elvégeztem volna, először az eddig feltárt jogszabálysértések alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság okozására való alkalmasságát vizsgáltam meg. Ennek során megállapítottam, hogy a fiktív tagdíj-tartozás behajtása iránti eljárás megindításáig - bár a tagdíj-tartozásra vonatkozó tájékoztató levelek tartalmát a panaszos még csak meg sem ismerte -, a panaszos érdekeit súlyosan sértő helyzet jött létre, mivel őt - anélkül, hogy erre irányuló szándékát kifejezte volna, - egyszerre két kamara is tagjának tekintette, a nem létező kamarai tagságra hivatkozva megállapított tagdíj esetleges behajtására irányuló eljárás megindításának lehetősége pedig mindvégig fennállt. Eljárásom során - éppen a két kamara tevékenységének veszélyeztető jellege miatt - a panaszos tudomásszerzésének hiányát irrelevánsnak tekintettem. Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megállapításakor pedig a fent kifejtett összefüggésből indultam ki, vagyis abból, hogy a gazdasági kamaráktól a kamarai tagok joggal várhatják el, hogy azok nyilvántartása a tényleges jogi állapotot tükrözze, vagyis, hogy a kamarai tagságot konstituáló cégbírósági bejegyzésből fakadó jogok és kötelezettségek azonosak legyenek a ténylegesen érvényesített jogokkal és kötelezettségekkel. A visszásság megállapításának nem akadálya, hogy a tényleges helyzet és a kamarák által fennállónak vélt helyzet eltéréséről a panaszosnak nem volt tudomása.

2.) A kamarai tagdíj-hátralék behajtását célzó eljárás.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy  a gazdasági kamarák tagdíj-tartozásra vonatkozó követelésének végrehajtására az Art.-nek a megkeresésre történő végrehajtás, másnéven behajtási eljárás szabályait kell alkalmazni. Ezen eljárás lényege, hogy az adók módjára behajtandó köztartozás jogosultja az adóhatóságot megkeresi behajtás végett. A behajtási eljárást az adóhatóság indítja meg és folytatja le. Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a kamarával munkaviszonyban álló végrehajtási csoportvezetőnek nem volt joga az adóhatóság megkeresése helyett végrehajtási cselekménynek minősülő cselekményeket végrehajtani. Alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott a CSMKK végrehajtási csoportvezetője a jogbiztonsággal és a tulajdonhoz való joggal összefüggésben, amikor kizárólag jogszabály által meghatározott hatóság által alkalmazható joghátrányt kísérelt meg foganatosítani (ingófoglalás), majd ismételten akkor is amikor azonnali beszedési megbízás kibocsátásával - mindenféle jogalap nélkül - tényleges anyagi hátrányt okozott a panaszosnak.

3.) A CSMKK által megállapított tagdíj mértékét a követelés jogalap nélküli jellege miatt nem tettem külön vizsgálat tárgyává. 

Ajánlás

1.) Élve az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§-ában rögzített jogkörömmel, felkérem a Csongrád Megyei Kézműves Kamara elnökét, hogy a jelentés 2.) pontjában  feltárt alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében intézkedjen az azonnali beszedési megbízással elvont összeg után járó kamat panaszosnak való kifizetése iránt.

2.) Felkérem a Csongrád Megyei Kereskedelmi és Iparkamara elnökét, hogy a jelentés vizsgálati megállapításainak 1.) pontjában feltárt visszásság jövőbeni elkerülése érdekében hívja fel a kamara alkalmazottainak figyelmét a hasonló jogsértések elkerülésének fontosságára.

Budapest, 1999. szeptember 30.

Dr. Polt Péter