OBH 100/1999., 3787/2000.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Sátori János

Az eljárás megindítása
	Állampolgári panaszok alapján újabb vizsgálatot indítottam Velence Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete által a közterületek tisztán tartásáról és a házi szemét gyűjtéséről alkotott, többször módosított 13/1991. (XII.31.) ÖK. sz. rendeletének (a továbbiakban: Ör.) alkalmazásával kapcsolatban. 

A panaszosok kifogásolják, hogy
•	a szemétszállítási díj emelésével párhuzamosan a szemétszállítási alkalmak számát heti kettőről egyre csökkentették, a szemétgyűjtő edényt pedig csak abban az esetben ürítik ki, ha az alapdíj megfizetésén felül arra egy 592.- Ft-ért vásárolt matricát is felragasztanak. Ezen túlmenően október hónaptól a szemét elszállításáért alkalmanként további 39.- Ft-ot kell fizetni.
•	a szilárd hulladék elszállításáért akkor is fizetni kell, ha valakinek az ingatlanán nem képződik elszállítást igénylő hulladék,
•	a szolgáltató a díjat a szolgáltatás teljesítése előtt szedi be,
•	az üdülőtulajdonosoktól az üdülőhasználathoz és a keletkezett szemét mennyiségéhez, valamint az állandó lakosok által fizetett díjhoz képest is aránytalanul magas díjat követelnek,
•	a hulladékelszállítás díjába beépítették a szelektív gyűjtést és az illegálisan elhelyezett hulladék elszállítási költségeit is.

Megállapított tényállás
	Velence Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény (a továbbiakban: Kötv.) megalkotása előtt a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 16. § (1) bekezdése által adott felhatalmazás alapján fogadta el a közterületek tisztántartásáról és a házi szemét gyűjtéséről szóló Ör.-t. Az Ör.-t meghozatala óta a képviselő-testület több alkalommal is módosította.
	Az Ör. alkotmányosságát az Alkotmánybíróság, az alkalmazásával kapcsolatos állampolgári panaszt pedig korábban az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese is vizsgálta. 
	Az Alkotmánybíróság 54/1998. (XI.27.) AB sz. határozatában az Ör. akkor hatályos 2. sz. mellékletét alkotmányellenesnek minősítette, és megsemmisítette. A megsemmisítés oka az volt, hogy az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az önkormányzat rendeletében hátrányos megkülönböztetést valósított meg azáltal, hogy az életkörülményeik, így lakóhelyük szerint eltérő körbe tartozó személyekre vonatkozóan csupán csekély eltérést tartalmazó rendelkezést állapított meg a szemétszállítási díj kérdésében. 
	Az Ör. 9. § (3) bekezdése és 10. § (1)-(2) bekezdéseinek tekintetében az Alkotmánybíróság az indítványt elutasította. 
	A képviselő-testület az Alkotmánybíróság határozatát követően a szilárd hulladék elszállításával kapcsolatos díjtételeket az Ör. 2. és 3. sz. mellékletében módosította. 
	Az országgyűlési biztos általános helyettese OBH 440/1999. sz. jelentésében a jogállamiságból fakadó jogbiztonság részét képező tisztességes eljárás követelményével, valamint a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának hiányával kapcsolatos alkotmányos visszásságot állapított meg, mert az Ör.-n alapuló közszolgáltatói gyakorlat nem alkalmas a szolgáltatás igénybevételének szüneteltetésére okot adó egyéni körülmények figyelembevételére.
	A visszásság megszüntetése érdekében ajánlást tett a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének az Ör. módosításának kezdeményezése érdekében.
	A Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetője a kezdeményezésre adott válaszában az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV.21.) AB sz. határozatában megállapított törvényalkotói mulasztásra hivatkozva nem látott lehetőséget törvényességi felhívás kibocsátására. Álláspontja szerint az a körülmény, hogy az Alkotmánybíróság megállapítása értelmében a jogalkotó elmulasztotta a Kötv.-ben a díjmegállapításra vonatkozó garanciális rendelkezések meghozatalát, a jogalkotói mulasztás pótlását megelőzően nem teszi lehetővé e kérdésben törvényességi felhívás kibocsátását. Ugyanakkor a nagyközség jegyzője útján kezdeményezte, hogy a törvényalkotói mulasztás megszűnése után az új törvényt alapul véve a képviselő-testület tegye lehetővé az ingatlanhasználat szüneteltetésének figyelembevételét a szemétszállítási díj mértékének megállapítása során.
	Az országgyűlési biztos általános helyettese 2000. április 28-án kelt válaszában felhívta a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének figyelmét arra, hogy az Alkotmánybíróság által megállapított törvényalkotói mulasztás nem menti fel az önkormányzatokat azon kötelezettségük alól, hogy eleget tegyenek az Alkotmánybíróság által a Kötv. hatályos szabályaiból levezetett alkotmányos követelményeknek.
	Figyelemmel arra, hogy az Alkotmánybíróság 2000. június 30-át jelölte meg az Országgyűlés számára a jogalkotói mulasztás pótlására, felkérte a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy a törvény módosítása után adjon tájékoztatást a képviselő-testület által az Ör.-ben végrehajtott módosításokról.
	Az ismertetett előzményektől függetlenül a települési szilárd hulladék elhelyezési feltételeinek megváltozása miatt Velence Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete 10/2000. (V.11.) sz. rendeletével módosította az Ör.-t és ennek során - többek között - új díjrendszert vezetett be.
	Az Ör. alkalmazásával kapcsolatban újabb panaszok alapján ismételten vizsgálat elrendelése vált szükségessé, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján, mert alkotmányos visszásság gyanúja merült fel az Ör. alkalmazását érintő olyan kérdésekben, melyeket sem az Alkotmánybíróság 54/1998. (XI.27.) AB sz. határozata, sem az országgyűlési biztos általános helyettesének OBH 4400/1999. sz. jelentése nem érintett.

Az ügy jogszabályi háttere

Az Alkotmány 44/A. § (2) bekezdése szerint a helyi képviselő-testület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.

Az Ötv. 16. § (1) bekezdése előírja, hogy a képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése szerint a helyi önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítása. 
Az Ötv. 95. § (1) bekezdése szerint a Kormány a belügyminiszter közreműködésével a fővárosi, megyei közigazgatási hivatal vezetője útján biztosítja az önkormányzatok törvényességi ellenőrzését.
Az Ötv. 98. § (2) és (3) bekezdései értelmében a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat döntései (rendelete, határozata) megfelelnek-e a jogszabályoknak.
Az Ötv. 99. § (1) bekezdése alapján a közigazgatási hivatal vezetője a törvényességi ellenőrzés körében - határidő tűzésével - felhívja az érintettet a törvénysértés megszüntetésére.

A Kötv. 1. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a helyi önkormányzat által szervezett, a települési szilárd és folyékony hulladék összegyűjtését, elszállítását és ártalommentes elhelyezését biztosító helyi közszolgáltatással ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója (a továbbiakban együtt: tulajdonos) az ingatlanon keletkező szilárd és folyékony hulladék elhelyezéséről - a helyi önkormányzat rendeletében meghatározott módon - a helyi közszolgáltatás igénybevétele útján köteles gondoskodni, ha jogszabály vagy hatósági határozat eltérően nem rendelkezik.
A Kötv. 2. §-a szerint a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg többek között:
•	a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a szolgáltató és a tulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit  (Ptk. 226. § (1) bek.);
•	az érintett közfeladattal összefüggő  - jogszabályban nem rendezett -  helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
•	az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 201. §-a  a következőket tartalmazza:
"(1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért - ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik - ellenszolgáltatás jár.
(2) Ha a szolgáltatás és ellenszolgáltatás között anélkül, hogy az egyik felet az ajándékozás szándéka vezetné a szerződés megkötése időpontjában, feltűnően nagy az értékkülönbség, a sérelmet szenvedő fél a szerződést megtámadhatja."

A Ptk. 226. §-a szerint 
"(1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.
(3) Hatósági ár megállapítására külön törvény szerint kerülhet sor."

A szabálysértésekről szóló - 2000 március 1-jén hatálybalépett - 1999. évi LXIX. tv. (Sztv.)  1. § (1) bekezdése szerint szabálysértés az a jogellenes tevékenységben vagy mulasztásban megnyilvánuló cselekmény, melyet törvény, kormányrendelet vagy önkormányzati rendelet szabálysértésnek nyilvánít, s amelynek elkövetőit az e törvényben meghatározott joghátrány fenyeget.
Az Sztv. 135. § (1) bek. szerint a helyszíni bírság összege ötszáz forinttól tízezer forintig terjedhet.
Az Sztv. 169. § (2) bekezdése kötelezte az önkormányzatokat, hogy 2000. március 1-jéig vizsgálják felül az önkormányzati rendeletekben meghatározott szabálysértési rendelkezéseket és azokat, amelyek e törvény, illetve az egyes szabálysértésekről szóló kormányrendelet rendelkezéseivel nincsenek összhangban, vagy csak megismételik a magasabb szintű jogszabályokban meghatározott szabálysértési tényállást, helyezzék hatályon kívül.

Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bek.), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetőleg jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 20. § (1) bekezdése szerint ha az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat alapján arra a megállapításra jut, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság fennáll, annak orvoslására - az érintett szerv egyidejű tájékoztatása mellett - ajánlást tehet a visszásságot előidéző szerv felügyeleti szervének.

Az Ör.-nek az ügy megítélése szempontjából lényeges rendelkezései a következőket tartalmazzák:
8. §
"(5) A háztartási hulladékgyűjtés és szállítás alanya az ingatlan tulajdonosa, bérlakás vagy bérlet esetén a bérlő. A továbbiakban ha a rendelet 8-15. §-ában tulajdonost említ, az alatt érteni kell bérlakás vagy bérlet esetén a bérlőt is."
9. §
"(1) A települési szilárd hulladék gyűjtését és szállítását Velence nagyközség területén - szemétszállítási díj ellenében - e rendeletben szabályozott technológiával és gyakorisággal az 1. sz. mellékletben szereplő, a szolgáltatási jogosultságot pályázat útján elnyerő végzi.
(3) A szemétszállítási szolgáltatási alapdíj megfizetése az ingatlan tulajdonosára akkor is kötelező, ha a szemétszállítást nem veszi igénybe. 
Beépítetlen ingatlan tulajdonosa az azonos jellegű beépítetlen ingatlan esetére megállapított szemétszállítási díj felét köteles megfizetni."
10. §
"(1) A szemétszállítási díjfizetési kötelezettség megállapítása szempontjából egy egységnek kell tekinteni egy üdülő, illetve lakótelket, vagy egy üdülő, illetve lakóegységet.
(2) A szemétszállítási díj egy egységnyi mértékét a 2. sz. melléklet, a kereskedelmi és szolgáltató egységekre, közületekre (2. § (4) bek.) vonatkozó díjakat a 3. sz. melléklet tartalmazza. 
(3) A szemétszállítás tárgyévi díját a szolgáltatást végző szervezet minden évben január 15-ig közli az ingatlan tulajdonosával. 
(4) A szemétszállítási díjat két részletben lehet befizetni, az első részlet február 28-ig, a második részlet augusztus 31-ig fizethető be kamatmentesen. 
(7) A (2) bekezdésben kiírt mellékletekben szereplő éves díjmegállapítások a szolgáltató általános költségeit, lomtalanítás költségeit, szelektív gyűjtés költségeit, valamint a hulladék elhelyezési és ürítési költségeket tartalmazzák."
10/A. §
"(1) Háztartási hulladékgyűjtés és elszállítás heti egy alkalommal, zöld hulladék és kerti szemétgyűjtés és elszállítás havi egy alkalommal történik."
13. § 
"(1) Háztartási hulladék szállítása állandó lakosoknál lakóterületen zárt 110 literes szabvány kuka edényből, üdülőterületen zárt 110 literes szabvány kuka edényből, vagy alkalmanként 1 db megfelelő teherbírású műanyag zsákban történik. 
(6) Az üdülőterületen (üdülőtelkeknél) a heti egy alkalommal történő gyűjtés és szállítás mennyiségi korlátozás nélkül történik. A díjfizetési konstrukció alapdíjat, illetve tényleges igénybevétel a 2. sz. mellékletben meghatározott áron megvásárolt matrica alkalmazása kihelyezett zsákokon (külön-külön felragasztással) révén lehetséges."
13/A. §
"(1) Állandó lakott területen amennyiben az ingatlantulajdonos (szolgáltatás igénybevételére kötelezett) igazoltan hosszabb ideig nem veszi igénybe a szolgáltatást, díjcsökkentés megállapítását kérheti a szolgáltatótól.
(2) A szolgáltató amennyiben a díjfizetés-csökkentés kérelem 30 napot meghaladó időtartamra vonatkozik, a díj mérséklésének elbírálása során a következő szempontokat köteles figyelembe venni:
a)	a szolgáltatás tárgyának megállapítása (lakótelepi lakás, társasház, kertes ház stb.),
b)	a szolgáltatás tárgyán keletkező háztartási hulladék és kerti szemét aránya,
c)	a szünetelés mely évszakban történik,
d)	a folyamatos szolgáltatás fenntartásához szükséges állandó általános költség (alapdíj) mértéke."
17. §
"(2) Aki e rendelet 17. § (1) bekezdésében leírt szabálysértést elköveti, tettenérés esetén 2000 Ft-ig terjedő helyszíni bírsággal sújtható."

Az ügyben érintett alkotmányos jogok

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam".
Az Alkotmány 9. § (1) bekezdése szerint "Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú, és egyenlő védelemben részesül".
Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaságban minden embernek vele született joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani".
Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése szerint "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül".

A vizsgálat megállapításai
	Velence Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete a 2000. június 1-jén hatályba lépett 10/2000. (V.11.) ÖK. sz. rendeletével a korábbitól eltérő díjrendszert határozott meg a települési szilárd hulladék elszállításáért, kezeléséért. A díjrendszer két elemből áll: a ténylegesen elszállított hulladék mennyiségétől független alapdíjból, melyet az Ör. melléklete differenciáltan állapított meg a beépített és beépítetlen lakó-, valamint üdülőingatlanok tekintetében. (Az alapdíj a szolgáltató állandó - a keletkezett és elszállított hulladék mennyiségétől független - költségeinek fedezetére szolgál.) Az a tény, hogy az üdülőingatlanokra megállapított alapdíj alacsonyabb a lakóingatlanok alapdíjánál, azt tükrözi, hogy az Ör. részben figyelembe veszi a lakó- és üdülőingatlanok eltérő használatából adódó különbségeket és e tekintetben törekszik a szolgáltatás-ellenszolgáltatás arányosságának a korábbinál fokozottabb érvényesítésére. A két ingatlantípus alapdíjának különbségéből megállapítható módon a jogalkotó a lakóingatlanok folyamatos, az üdülőingatlanok évi mintegy 8 havi rendszeres használatát feltételezi. Ez a számítási mód összhangban van az országosan kialakult gyakorlattal. A rendeleti szabályozás az attól való egyedi eltérésekhez nem tud igazodni, ezért előfordulhat, hogy az üdülőkre megállapított alapdíj nincs teljes összhangban az üdülő valóságos használatával. Az a körülmény azonban, hogy az üdülők tekintetében az Ör. évi 8 havi átlagos használatot vesz figyelembe, önmagában nem eredményez alkotmányos visszásságot.
	A Kötv. 1. § (1) bekezdése értelmében a szervezett hulladékelszállításba bevont területen a szolgáltatás igénybevétele kötelező. Az Ör. ezzel összhangban álló 9. § (3) bekezdése szerint a szemétszállítási alapdíj megfizetése akkor is kötelező, ha az ingatlantulajdonos a közszolgáltatást nem veszi igénybe. A szolgáltatás igénybevételének kötelezettsége törvényen alapul, az Ör. 9. § (3) bekezdésével kapcsolatos panaszt pedig az Alkotmánybíróság elutasította. Mindezek alapján nem valósul meg alkotmányos visszásság azáltal, hogy a szolgáltatási alapdíj megfizetésére kötelezik a tulajdonost akkor is, ha a szolgáltatást ténylegesen nem veszi igénybe. Az erre vonatkozó állampolgári panasz alapján ezért intézkedés tételére nincs lehetőség.
	A Kötv. 1. § (1) bekezdése a kötelező közszolgáltatás körébe az ingatlanon keletkező szilárd és folyékony hulladék elszállítását és elhelyezését vonja. Ebből következik, hogy a kötelező közszolgáltatás nem terjedhet ki annak a hulladéknak az elszállítására és kezelésére, amely nem a kötelező közszolgáltatás körébe tartozó ingatlanon keletkezett. Az Ör. eredeti 10. § (7) bekezdése szerint az Ör. mellékleteiben szereplő éves díjak többek között az illegális hulladék elhelyezési költségeit is tartalmazták. E költségek viselésére azonban a Kötv. alapján az ingatlantulajdonosok nem kötelezhetők, ezért a panaszos joggal kifogásolta az Ör.-nek ezt a rendelkezését. Az Ör. 10. § (7) bekezdését azonban időközben a 10/2000. (V.11.) ÖK sz. rendelet módosította. Az új rendelkezés az illegálisan elhelyezett hulladék elszállítási költségeit már nem építi be a tulajdonosok által megfizetendő kötelező közszolgáltatás díjába. A panasz tehát e tekintetben tárgytalanná vált, a módosított rendeletrész alkalmazása önmagában nem okoz alkotmányos visszásságokat.
	Az Ör. az üdülők tekintetében nem teszi lehetővé az alapdíj mérséklését abból az okból, hogy az üdülőt ténylegesen a vélelmezettnél rövidebb ideig használják. Ez a tény önmagában nem képezne alkotmányos visszásságot, ha az Ör. 13/A. §-a az állandóan lakott területen lévő ingatlanok esetében sem tenné lehetővé a díj csökkentését abban az esetben, ha az ingatlantulajdonos igazoltan hosszabb ideig nem veszi igénybe a szolgáltatást. Az "állandó lakott területen" lévő ingatlanok tulajdonosai azonban élhetnek a díj ez okból történő  csökkentésének lehetőségével, miközben ugyanezt az Ör. ugyanebből az okból nem teszi lehetővé az üdülőterületen lévő ingatlanok tulajdonosai számára.
	Az Alkotmánybíróság éppen az Ör. vizsgálata során hozott 54/1998. (XI.27.) AB sz. határozatában rögzítette azt az álláspontját, hogy az objektív ismérveknek megfelelően meghatározott igénybevevői körre (körökre) azonos tartalmú, illetve joghatású rendelkezéseket kell meghatározni.
	Az Ör. 13/A. §-ának hatálya alá nem tartozó területen - ide tartozik az üdülőterület is - lévő ingatlanok tulajdonosainak az évi mintegy 8 hónapi üdülőhasználatot feltételező alapdíjat abban az esetben is meg kell fizetni, ha ezen az időtartamon belül igazoltan hosszabb ideig nem veszik igénybe a közszolgáltatást, mert nem tartózkodnak az ingatlanon, és azt más sem használja. Az önkormányzat tehát az Ör.-ben az ingatlanok valós használatára alapozott kedvezmény meghatározásánál az ingatlant azonos mértékben nem használó tulajdonosokra vonatkozóan jelentős eltérést eredményező rendelkezést alkotott.
	Az Ör. 13/A. §-a által biztosított - az ingatlanhasználat szüneteltetésén alapuló - kedvezményekből az üdülőtulajdonosok kizárásának nincs ésszerű és alkotmányosan elfogadható indoka.
	Az Ör. 13/A. §-a szerinti díjkedvezmény megállapításának feltétele: az ingatlan használatának szüneteltetése, olyan objektív körülmény, amely a település állandóan lakott területen és az üdülőterületen egyaránt bekövetkezhet. Amennyiben e szempont alapján díjkedvezmény csak az állandóan lakott területen lévő ingatlantulajdonosoknak adható, ez azt jelenti, hogy az önkormányzat a saját maga által alkotott rendelettel kapcsolatos alkotmánybírósági határozatban rögzített alkotmányos követelményt hagyott figyelmen kívül. Ezért az adott szempontnak megfelelő ingatlanok közötti ilyen jellegű különbségtétel a diszkrimináció alkotmányos tilalmával összefüggő visszásságot eredményez. Az Alkotmánybíróság ugyanezen okból semmisítette meg Érd Város Önkormányzata 42/1997. (XII.23.) ÖK. sz. rendeletének egy, jellegében az Ör. 13/A. §-val azonos diszkriminatív előírását. (9/2000. (III.31.) AB hat.)
	A jogállamiságból következő jogbiztonság alkotmányos elve megköveteli, hogy a jogszabályok tartalma világos, érthető, értelmes, a jogalkalmazás során értelmezhető legyen. (26/1992. (IV.30.) AB hat.)
	Az Ör.-nek a hulladékszállítási díjak mértékére vonatkozó rendelkezései e követelményeknek nem minden tekintetben felelnek meg.
	Az Ör. 13. § (6) bekezdésének második mondata nyelvtani szempontból nem érthető, jogalkalmazási szempontból pedig nem értelmezhető világosan.
	Az Ör. 13/A §-a a szolgáltató számára szempontokat határoz meg a díjkedvezmény megállapításához. Nem szól azonban arról, hogy a szempontokat miként kell konkrét esetekben alkalmazni, és azt sem szabályozza, hogy az adott szempontok figyelembevételével milyen mértékű díjkedvezmény adható. Az Ör. által megadott szempontok alapján tehát nem biztosított a díjcsökkentési kérelmek egységes elbírálása, ami a jogbiztonsággal kapcsolatos alkotmányos visszásság megállapítására ad alapot.
	Az Ör. 10. § (2) bekezdése rögzíti, hogy a szemétszállítási díj egy egységnyi mértékét a 2. sz. melléklet tartalmazza. A 2. sz. mellékletnek a 10/2000. (V.11.) ÖK sz. rendelettel megállapított - részünkre megküldött - szövege részletesen felsorolja az alkalmazható díjtételeket. A melléklet azonban nem utal arra, hogy a 110 literes gyűjtőedény kiürítésének feltétele, hogy azon a tulajdonos 592.- Ft-ért vásárolható, kék színű matricát helyezzen el. Az Ör. 2. sz. melléklete ilyen díjtételt egyáltalán nem tartalmaz.
	Ugyanakkor a Velencei Híradó 2000. augusztusi száma az üdülőtulajdonosokra vonatkozó követelményként említi a szemétgyűjtő edényeken az 592.- Ft-os matrica alkalmazását és arra is utal, hogy a 110 literes gyűjtőedényeket a szolgáltató csak október 31-ig szállítja. Az Ör. ilyen szállítási rendről nem tesz említést. A Kötv. 2. § c) pontja értelmében a közszolgáltatás rendjét és módját az önkormányzati rendeletben kell megállapítani. Abban az esetben tehát, ha az önkormányzat szándéka szerint az üdülőterületekről a 110 literes gyűjtőedényekben összegyűjtött hulladékot csak október 31-ig szállítják el, ezt követően pedig a tulajdonosok csak külön megvásárolható, matricával ellátott zsákokban szállíttathatják el a szemetet, akkor ezt a szállítási rendet az Ör.-ben kellett volna rögzíteni. Ennek hiányában a helyi sajtóban közzétett 592.- Ft-os díjtétel alkalmazásának és az üdülőterületi gyűjtőedények kiürítési korlátozásának nincs jogszabályi alapja. 
	A nagyközség polgármestere 2000. augusztus 11-én kelt 845-10/2000. sz. levelében elismeri e díjtétel alkalmazását. A Városgazdálkodási Kft. ügyvezető igazgatója 2000. augusztus 24-én kelt 1249/2000. sz. levelében arról ad tájékoztatást, hogy üdülőterületen a szemétszállítási díj az alapdíjból és a 110 literes műanyag zsákra esetenként felragasztott 37.- Ft-ért megvásárolható matrica árából áll. E levél nem utal az üdülőterületen is alkalmazott 592.- Ft-os matricára.
	Mindezek alapján megállapítottam, hogy a szemétszállítási díjak mértékének nem egyértelmű és világos szabályozása következtében a jogállamiságból eredő jogbiztonsággal összefüggő alkotmányos visszásság keletkezik azáltal, hogy a szolgáltató olyan szállítási díjtételt is alkalmaz, amely az Ör. mellékletében nem szerepel.
	A Ptk.-nak a szerződésre vonatkozó szabályai szerint (201. § (1) bek.) a szolgáltatásért ellenszolgáltatás jár. E szabály szerint az ellenszolgáltatást általában a szolgáltatás elvégzése után lehet követelni. Ettől eltérő megállapodásra a feleknek lehetősége van. Abban az esetben azonban, ha a szolgáltatás igénybevétele jogszabály alapján kötelező és a szerződés alapvető tartalmi elemeit is jogszabály határozza meg, különös figyelmet kell fordítani arra, hogy a gyengébb pozícióban lévő állampolgárt megillető szerződési szabadságot a jogszabály csak a cél eléréséhez szükséges mértékig, azzal arányosan korlátozza. Ez következik az emberi méltósághoz való alkotmányos jogból eredő önrendelkezési jogból.

Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése az emberi méltósághoz való jogot minden ember vele született jogaként deklarálja, amelytől senkit sem lehet önkényesen megfosztani. Az emberi méltósághoz való jog - amint erre a Alkotmánybíróság az 1/1994. (I.7.) AB számú határozatában rámutatott, magában foglalja az önrendelkezés szabadságához való alkotmányos alapjogot, amelynek korlátozása kizárólag az Alkotmány 8. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezés keretein belül történhet meg. E szerint az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban törvény sem korlátozhatja.

Az önrendelkezési jog fontos eleme a cselekvési szabadság, melynek értelmében az egyén jogosult arra, hogy polgári jogi jogviszonyait a törvények keretei között szabadon rendezze, maga döntsön polgári jogi szerződéseinek tartalmáról.

A szerződési szabadság törvénnyel és törvényes felhatalmazás alapján alacsonyabb szintű jogszabállyal is korlátozható. Törvény előírhat szerződéskötési kötelezettséget és meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit. Ilyen törvény, illetve jogszabály a Kötv. és a Kötv. felhatalmazásának keretei között kiadott önkormányzati rendelet is.

Az Ör. 10. § (3) bekezdése szerint a szemétszállítás tárgyévi díját évente január 15. napjáig kell közölni a tulajdonosokkal, akik azt a (4) bekezdés szerint évente két részletben, február 28-ig, illetve augusztus 31-ig fizethetik be kamatmentesen. Ez gyakorlatilag azt jelenti, hogy a szolgáltató részben vagy egészben a szolgáltatás teljesítése előtt szedheti be az alapdíjat azoktól a kötelezettektől is, akik nem szándékoznak a szolgáltatásért előre fizetni. 

A szállításonként esedékes díjat, valamint a korábban említett az Ör. mellékletében nem szereplő 592.- Ft-os díjat a tulajdonosoknak minden esetben előre kell megfizetni. A szolgáltató ugyanis a szolgáltatást csak akkor végzi el (a gyűjtőedényt csak akkor üríti ki és a műanyag zsákot csak akkor szállítja el) ha a gyűjtőedényre vagy zsákra az előre megvásárolt matricát a tulajdonos felragasztja. Az Ör. által bevezetett díjfizetési rendszerben tehát a tulajdonosok kötelesek megelőlegezni a szolgáltató általános fenntartási költségeit, és a szemét elszállításának eseti díját is. A szabályozás ilyen módon egyoldalú előnyt biztosít a szolgáltatónak a tulajdonosokkal szemben.
	Az Ör. ilyen díjfizetési rendszerének alkalmazása nem csak a szerződési szabadság alkotmányos okkal nem indokolható korlátozását eredményezi, hanem a piacgazdasággal, a tulajdoni formák egyenrangúságával kapcsolatos alkotmányos visszásság megállapítására is alapot ad.
	Mindezeken túlmenően megállapítottam, hogy az Ör. 17. § (2) bekezdése által megállapított helyszíni bírság mértéke nincs összhangban az Sztv. 135. § (1) bekezdésében foglaltakkal, ezért alkalmazása alkotmányos visszásságot eredményezhet. 
	Az Ör. alkalmazása során megállapított alkotmányos visszásságok nem csak az Ör., hanem a Kötv. hiányos szabályozására is visszavezethetők. 
	Az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV.21.) AB határozatában megállapította: "Alkotmányellenes helyzet jött létre annak következtében, hogy az Országgyűlés az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló 1995. évi XLII. törvény 2. § f) pontjában oly módon adott felhatalmazást a települési önkormányzat képviselő-testületének a törvény hatálya alá tartozó közszolgáltatások díjának megállapítására, hogy elmulasztotta a díjmegállapításra vonatkozó garanciális rendelkezések meghozatalát."
	Az Alkotmánybíróság említett határozatában felhívta az Országgyűlést, hogy szabályozási feladatának 2000. június 30-ig tegyen eleget.
	Ez a körülmény azonban nem mentesíti az önkormányzatokat azon kötelezettség alól, hogy az Alkotmánnyal és az alkotmányos jogszabályokkal összhangban álló rendeletet hozzanak a Kötv. végrehajtására. Az Alkotmánybíróság ugyanis számos határozatában rögzített a Kötv. végrehajtásával kapcsolatos alkotmányos követelményeket, melyek figyelembevételével az Alkotmánnyal összhangban álló rendeleteket lehet alkotni, függetlenül attól, hogy az Országgyűlés mikor tesz eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási feladatának.
	Az Országgyűlés a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény megalkotásával tett eleget az Alkotmánybíróság által megállapított jogalkotási kötelezettségének. Az új törvény módosítja a Kötv.-t, rendelkezései azonban 2001. január 1. napján lépnek hatályba.
	Az említett alkotmányos visszásságok miatt a jogalkalmazóknál, így a szolgáltatónál és a szabálysértési hatóságoknál nincs lehetőségem intézkedés tételére, mert rájuk az Ör. mint hatályos jogszabály rendelkezései kötelezőek. A visszásságok megszüntetésének lehetséges módja az Ör. módosítása, amely egyébként az utóbb említett törvény alapján szükségessé válik.
	Az Ötv. 99. § (1) bekezdése értelmében a Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének lehetősége van arra, hogy az alkotmányos követelményeknek nem mindenben megfelelő Ör. módosítását kezdeményezze a feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetése érdekében.

Ajánlás

Az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

Felkérem a Fejér Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, hogy kezdeményezze Velence Nagyközség Önkormányzatának Képviselő-testülete által alkotott, többször módosított 13/1991. (XII.31.) ÖK sz. rendelet módosítását. 

Ennek során javasolja, hogy 
•	az Ör. 13/A. §-ának felülvizsgálatával biztosítsák, hogy az objektív ismérveknek megfelelően meghatározott igénybevevői körökre azonos tartalmú és joghatású rendelkezések vonatkozzanak,
•	az Ör. 13. § (6) bekezdésének, 13/A. §-ának és 2. sz. mellékletének felülvizsgálatával és szükség szerinti módosításával egyértelműen határozzák meg az alkalmazható hulladékszállítási díjat és kedvezmények mértékét.
•	az Ör.-ben szabályozzanak minden olyan kérdést, amely a közszolgáltatás teljesítésének rendjére és módjára vonatkozik,
•	az Ör. megfelelő módosításával szüntessék meg a szolgáltatás részben vagy egészben előre történő megfizetésének kötelezettségét,
•	az Ör. szabálysértési rendelkezéseit, a helyszíni bírság mértékét hozzák összhangba az Sztv. előírásaival.

Budapest, 2000. november 22.

Gönczöl Katalin