OBH 11/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában azt sérelmezte, hogy lakókörnyezete légszennyezettségének vizsgálatára irányuló kérelmére az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Fővárosi Intézete nem intézkedett.

Vizsgálatom során az 1993. évi LIX. törvény 18. § (2) bekezdése alapján arra kértem az ÁNTSZ Fővárosi Intézetének Tisztifőorvosát, hogy tájékoztasson az ügy részleteiről, majd távbeszélőn kértem további felvilágosítást a Fővárosi Intézet munkatársától.

A megállapított tényállás

A panaszos 1998. július 25-én telefax üzenetet küldött az ÁNTSZ Fővárosi Intézetének, melyben lakókörnyezete magas porszennyezettségéről számolt be, továbbá tájékoztatást kért arról, hogy van-e lehetősége a légszennyezettség vizsgálatát kérni. Felvilágosítást kért az ügymenetről és az illeték összegéről is.

A Fővárosi Intézet főigazgató helyettese 1998. július 28-án részletes felvilágosítást adott a légszennyezettségi vizsgálatokról. A Főigazgató helyettes tájékoztatta a panaszost a főváros XX. kerületében üzemelő két Regionális Imisszió Vizsgáló (RIV) állomáson (Mártírok útja 178. és Török Flóris u. 89.) vizsgálható anyagokról. Közölte, hogy a mért légszennyező anyag koncentrációk részletes havi összefoglalói az ÁNTSZ XX. kerületi Intézetében, illetve a Fővárosi Intézetben megtekinthetők.

A Főigazgató utalt arra is, hogy a közvetlen lakóhelyen elvégzendő légszennyezettségi vizsgálatra csak térítés ellenében van lehetőség, melynek díjait a panaszosnak küldött levél tartalmazza.

A Fővárosi Tisztifőorvos asszony a megkeresésemre adott válaszában közölte, hogy az 1998. július 28-án kelt tájékoztatást követően a panaszos részéről sem az ÁNTSZ Fővárosi, sem a XX. kerületi Intézetéhez megkeresés, közérdekű bejelentés nem érkezett.

Az ügy jogszabályi háttere és az érintett alkotmányos jog

Az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról szóló 1991. évi XI. törvény 4. § (1) bekezdésének a) pontja szerint a 3. §-ban foglaltak végrehajtása érdekében a Szolgálat feladata különösen a légszennyezettség (immisszió) normáinak kimunkálása, a települések légszennyezettségének rendszeres ellenőrzése, a zárt terek levegőminőségének közegészségügyi vizsgálata.

A légszennyező anyagokról, a levegőminőségi határértékekről és a légszennyezettség méréséről szóló 5/1990. (XII.6.) NM rendelet 3. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a környezeti levegő minőségét az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat Országos Tisztifőorvosi Hivatala ellenőrzi és minősíti.
A (2) bekezdés kimondja, hogy a minősítés alapjául szolgáló méréseket - az állami szabványokban rögzített módszerek alapján - a Fodor József Országos Közegészségügyi Központ - Országos Környezet-egészségügyi Intézet és az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat megyei és fővárosi intézetei végzik.

A közegészségügyi-járványügyi ellátás helyi intézményeinek szervezetéről és működésének szabályozásáról szóló 16/1979. (Eü.K.12.) EüM utasítás a "Részletes feladatok" cím alatt határozza meg a Regionális Immisszió-vizsgáló Állomás (RIV) feladatait: Eszerint: a RIV végzi a környezeti levegő mindenkori állapotának és az abban bekövetkezett változásoknak rendszeres és folyamatos ellenőrző vizsgálatát a külön kiadott szervezeti és működési szabályzatban meghatározottak szerint.

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogokat vizsgálta az üggyel kapcsolatban.

A Magyar Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A 70/D. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

A vizsgálat megállapításai

Az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról szóló 1991. évi XI. törvény a Szolgálat feladatává teszi az emberi szervezet és az emberi szervezettel közvetlenül, vagy közvetetten érintkezésbe kerülő környezeti tényezőknek, illetve e kölcsönhatásoknak a lakosság egészségére gyakorolt hatásainak vizsgálatát.

A törvény a levegőtisztaság védelem területén a Szolgálat feladataként határozza meg a települések légszennyezettségének rendszeres ellenőrzését. Álláspontom szerint a Szolgálat ennek a törvényi kötelezettségének a főváros számos pontján - így a XX. kerületben is - működő RIV állomások üzemeltetésével, a RIV hálózatban mért légszennyező anyag koncentrációk havi összesítésével eleget tesz.

A panaszos lakóhelyén végezendő, a panaszos által megrendelt légszennyezettségi vizsgálat sok egyéb, a népjóléti ágazatba tartozó államigazgatási eljáráshoz és igazgatási jellegű szolgáltatáshoz hasonlóan díjköteles. Lényeges körülmény azonban, hogy a fővárosi kerületi intézet levegőszennyező forrásra tett állampolgári bejelentés esetén megrendelheti a Fővárosi Intézettől a légszennyezettségi vizsgálatot, amely ilyen esetben az indítványozó állampolgár számára térítésmentes.

A kerületi intézethez tett bejelentés alapján tehát lehetőség van a RIV állomásokon kívül is légszennyezettségi vizsgálatok elvégzésére. Ilyen esetben a kerületi intézet rendelheti meg a vizsgálatot, melynek költsége nem az indítványozót terheli.

Fentiek alapján a vizsgálat során alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot nem állapítottam meg, ezért eljárásomat befejeztem.

Budapest, 1999. szeptember 8.

Gönczöl Katalin