OBH 8825/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kubinyi Katalin

A vizsgálat megindítása

A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a tulajdonában álló külterületi ingatlanokon, mivel azok védett természeti területek, nem tudja tulajdonosi jogait gyakorolni.

Tekintettel az Alkotmány 13. § (1) bekezdésében meghatározott tulajdonhoz való jog esetleges sérelmére az ügyben vizsgálatot indítottam. 

A megállapított tényállás

A panaszos tulajdonában álló három ingatlan tulajdoni lapján szerepel 1982. augusztus 5-ei dátum és 4828 ügyszám feltüntetésével a Bükki Nemzeti Park megnevezés. Megkeresést küldtem a Környezetvédelmi Minisztérium Természetvédelmi Hivatalába tájékoztatást kérve, az ingatlan védetté nyilvánításának feltételei változatlanul fennállnak-e.

A válasz az alábbiakat tartalmazza: "A Miskolc 01189, 01192, 01197 hrsz-ú, külterületi ingatlanok védett természeti területek, a Bükki Nemzeti Park részei. Az ingatlan külterületi vagy belterületi jellege nem a természeti védettség függvénye, hanem építésügyi szabályozási kérdés, a belterület határainak kijelölését a település rendezési terve határozza meg.

Külterületi védett természeti terület belterületbe vonása - a jelenleg hatályos, a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 37. § (5) bek. alapján - csak ott lehetséges, ahol a település belterülete védett természeti terület. A felsorolt ingatlanok Lillafüred térségében helyezkednek el a Nemzeti Park határa mentén, védettségük fenntartása továbbra is indokolt.

A területek művelési águknak megfelelően a jövőben is hasznosíthatók, a gyep kaszálható vagy legeltethető. Művelési ág változtatása csak a természetvédelmi hatóság (jelen esetben a Bükki Nemzeti Park Igazgatóság) engedélyével lehetséges. A hatályos, korábban hivatkozott, a természet védelméről szóló törvény, illetve a Bükki Nemzeti Park létesítéséről rendelkező jogszabály előírásait a terület hasznosítása során a későbbiekben is be kell tartani és a törvényben előírt tevékenységekhez az engedélyeket, illetve a hozzájárulásokat a tulajdonosnak be kell szerezni."

A vizsgálat megállapításai

Mivel a panaszos beadványában azt is sérelmezte, hogy nem hozták tudomására milyen oknál fogva nyilvánították védetté a tulajdonában lévő ingatlanokat, először azt vizsgáltam, hogy a védetté nyilvánítás törvényi feltételei fennállnak-e.

Erre a kérdésre válaszként megállapítható, hogy az ingatlan-nyilvántartás tartalmazza a bejegyzést, miszerint a Bükki Nemzeti Park része mindhárom ingatlan. A természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény 28. § (1) bekezdés a., pontja a védett természeti területként nevesíti a nemzeti parkot. A (2) bekezdés pedig részletesen megfogalmazza a nemzeti park fogalmát az alábbiak szerint: 
"Nemzeti park az ország jellegzetes, természeti adottságaiban lényegesen meg nem változtatott, olyan nagyobb kiterjedésű területe, melynek elsődleges rendeltetése a különleges jelentőségű, természetes növény- és állattani, földtani, víztani, tájképi és kultúrtörténeti értékek védelme, a biológiai sokféleség és természeti rendszerek zavartalan működésének fenntartása, az oktatás, a tudományos kutatás és a felüdülés elősegítése."

Kétséget kizáróan megállapítható tehát, hogy az ingatlanok a törvény erejénél fogva védett természeti területek. A természeti területekre vonatkozó jogszabályi rendelkezések és a panaszban megfogalmazott sérelem egybevetése volt a következő lépés annak vizsgálatához, hogy megállapítható-e az alkotmányos visszásság, a tulajdonjog esetleges sérelme formájában.

A természet védelméről szóló törvény részletesen tartalmazza a védett természeti területekre vonatkozó szabályokat. Ebben a fejezetben található 41. §  a következő tartalommal: 
"(1) A tulajdonos, vagyonkezelő, használó köteles tűrni a természetvédelmi hatóságnak a védett természeti érték és a terület oltalma, tudományos megismerése, bemutatása érdekében végzett tevékenységét, így különösen a természetvédelmi megközelítését, bemutatását, őrzését, állapotának ellenőrzését és a hatósági tájékoztató, valamint eligazító táblák elhelyezését.

(2) A tulajdonos, vagyonkezelő, használó köteles tűrni, hogy a természetvédelmi hatóság a természeti érték oltalma, tudományos megismerése érdekében ingatlanát időlegesen használja, arra használati jogot szerezzen vagy tulajdonjogát egyébként korlátozza."

A fentiekre tekintettel a tulajdonjog esetleges korlátozása alkotmányos visszásságot nem okoz, hiszen törvényi felhatalmazás alapján jár el a természetvédelmi hatóság, amikor engedélyhez köti pl. a művelési ág változtatást.

Az előbbiekben részletezett indokok alapján a vizsgálatot alkotmányos visszásság hiányában lezárom.

Budapest, 1998. szeptember  30.

Dr. Polt Péter