OBH 4247/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

Az eljárás megindulása:

Panaszos beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyből kiderült, hogy 1995. júniusáig és 1995. szeptemberétől rendszeresen befizette az esedékes közüzemi díjat. Ezeket az összegeket hol a díjbeszedőnek, hol postautalványon térítette.
1995. júliusában a díjbeszedő nem jelentkezett, emiatt a befizetési hátralék valamint az augusztusi befizetendő összeg összevont hátralékáról értesítést kapott 1995. szeptember 25-i keltezéssel. A díjbeszedő augusztus 4-i megjelenésekor a panaszos postautalványt kért hátraléka rendezésére. A díjbeszedő a panaszos korára és betegségére tekintettel felajánlotta, hogy rendezi a befizetést és átvette tőle a 8374.- Ft-ot és ezt nevével és aláírásával igazolta.
Csak a szeptemberi értesítéskor derült ki, hogy a díjbeszedő a tartozást nem rendezte.
Panaszos leánya felkereste az illetékes kirendeltséget. A kirendeltség a díjbeszedői igazolást azonban nem volt hajlandó elfogadni és a kifizetett összeget továbbra is tartozásként tartja számon.

Érintett alkotmányos jog:

- Az Alk. 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiságból következő jogbiztonság követelménye

Megállapított tényállás:

A másik fél meghallgatása érdekében megkerestem a Díjbeszedő Rt. illetékesét és kértem tájékoztasson arról, miért nem fogadta el az igazolást a kirendeltség, továbbá hogyan ellenőrzik a díjbeszedők által beszedett összegek sorsát, illetve amennyiben a hátralékot nem lehet a díjbeszedőnek megfizetni, miért nem küldtek csekket a panaszosnak és miért nem tájékoztatták erről a körülményről. Információt kértem arról is, hogy mi szabályozza - a fogyasztók érdekeit is védő - befizetések rendjét és módját, és hogyan tájékoztatják erről a fogyasztókat.
Az Rt vezérigazgató-helyettese határidőn belül érkezett válaszában kifejtette, hogy a társaság az egyes szolgáltatások díjait megbízásos jogviszony alapján számlázza és szedi be.
A számlázott díjakat illetően vannak ún. állandó és mért fogyasztás alapján számlázott díjak.
Az állandó díjak kategóriájába tartoznak azok a díjfajták, amelyek valamilyen tények figyelembevételével vagy a szolgáltató által közölt fix összeg alapján azonos nagyságrendű díjként havonta kerülnek kiszámlázásra.
A mért fogyasztás alapján számlázott díjak értelemszerűen fogyasztásmérő adatai alapján kerülnek megállapításra, így a fizetendő díj elsődlegesen a felhasznált, az elfogyasztott szolgáltatás mennyiségétől függ.
Az ügyfelek a kiállított számlákat több módon egyenlíthetik ki: pénzintézeten keresztül, készpénzátutalási megbízással, postai úton vagy az Rt. valamelyik kirendeltségének pénztáránál, illetve a helyszínen megjelenő díjbeszedőnek készpénzzel.
A készpénzfizetési módot választó ügyfelek részére kiállított számlák három részből állnak: egy fehér színű, a készpénzfizetési számlával megegyező tartalmú, de készpénzátvételre nem jogosító és a díj kiegyenlítését nem igazoló számlából, egy készpénzátutalási megbízásból és a tényleges - sárga színű - készpénzfizetési számlából.
Amennyiben a fogyasztó a mérők leolvasásakor otthon tartózkodik és a bemutatott számla ellenértékét kiegyenlíti, úgy részére a díjbeszedő a készpénzfizetési számlát adja át.
Amennyiben az Rt munkatársa az ügyfelet nem találja otthon, értesítőként a fehér színű, készpénz átvételétre nem jogosító számlát hagyja hátra, megjelölve rajta az újbóli bemutatás időpontját.
Abban az esetben ha az ügyfél a megjelölt időpontban nincs otthon, a díjbeszedő a számla egyenértékére kitöltött, felszólításnak minősülő átutalási postautalványt hagy hátra, mellyel a befizetés a kirendeltségek pénztáránál vagy postai úton teljesíthető.
Az Rt általános szabályként alkalmazza, hogy a közüzemi és egyéb díjakat tartalmazó számlákat bemutatáskor, illetve a bemutatást követő 8 napon belül, de legkésőbb a hónap végéig kell kiegyenlíteni.
Az országgyűlési biztos megkeresésében foglalt panasz vizsgálatába az ügyben érintett díjbeszedőt az Rt nem tudta meghallgatni - mivel munkaviszonya időközben a Társaságnál megszűnt, de a következőket állapította meg.
Panaszos levelében az országgyűlési biztost arról tájékoztatta, hogy 1995. júliusában a díjbeszedő nem jelentkezett, ezzel szemben augusztus 4-én a helyszínen bemutatta a júliusi és augusztusi számlákat és átvette tőle azok ellenértékét.
Ennek ellentmond, hogy 1995. augusztusában a Társaság díjbeszedőit egységesen egész hónapban szabadságolta, ezért az augusztusi számla egy hónappal korábban elkészült és bemutatása már a júliusi számlával együtt megtörtént.
A rendelkezésre álló iratok azt igazolják, hogy a díjbeszedő július 11-én kereste a panaszost, majd nem találva őt otthon, július 12-én a helyszínen ismét megjelent. Mivel a panaszos befizetése a Társasághoz nem érkezett meg, 1995. szeptember 29-i keltezéssel tartozásáról felszólító levél készült - mely egyben a befizetést lehetővé tevő készpénzátutalási megbízást is tartalmazott - és azt a díjbeszedő a helyszínen kézbesítette. Arra, hogy a díjbeszedő a hátralékról szóló értesítést miért húzta át és miért írta rá "fizetve", a fentebb elmondottak alapján az Rt nem tudott választ adni. Feltételezésük szerint a panaszos a hátralékot nem ismerte el és a díjbeszedőnek azt a tájékoztatást adta, hogy a számlákat már korábban kiegyenlítette.

A kérdéses feljegyzéstől függetlenül tény azonban, hogy a Társaság a számla kiegyenlítését kizárólag a készpénzfizetési számla vagy - készpénzátutalási megbízással történő fizetés esetén - a feladóvevény igazolja. A panaszos 1996. szeptember hónapig (igazolhatóan ekkor történt meg a számlák kiegyenlítése) ezen dokumentumok egyikével sem rendelkezett, kizárólag arra támaszkodott, amit feltehetően a díjbeszedő a hátralékértesítőre írt. Ellenkező bizonyításig a Társaság vélelmezi, hogy ott az érték, ahol az értéket képviselő bizonylatot felmutatják.
A Társaság álláspontja, hogy a panaszossal szembeni követelése megalapozott volt.

A vizsgálat megállapításai:

A rendelkezésemre álló iratok alapján a részvénytársaság álláspontja érthető és elfogadható. Mindamellett nem zárható ki az sem, hogy a panaszos által előadottak megfelelnek a valóságnak, bizonyítani azonban a Társaság által megkövetelt módon nem tudja igényét, így a szolgáltató nem okozott alkotmányos visszásságot, amikor nem fogadta el a panaszos érveit. A vita megnyugtató rendezése bírósági úton, esetlegesen írásszakértő bevonásával lenne rendezhető.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. (1) bekezdése értelmében azokban az ügyekben jár el, amelyekben megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében az állampolgárt alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn.
Fenti esetben a szolgáltató eljárása összhangban van az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében megfogalmazott jogbiztonság követelményével. A fent vázolt fizetési módszer mind a fogyasztó, mind a szolgáltató érdekeinek védelmére szolgál. A díjbeszedő a panaszos hiszékenységét használta ki, amelynek körülményeit csak bírósági úton lehet - megfelelő bizonyítási eljárás lefolytatása után - megnyugtatóan tisztázni.

Fentiek alapján a szolgáltató eljárásában alkotmányos visszásságot megállapítani nem lehetett.

Budapest, 1997. szeptember

Dr. Polt Péter