OBH/143/1996.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Ügyintéző: dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása és a megállapított tényállás

A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte az APEH Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Igazgatóságának, ÁFA visszaigénylési ügyében követett eljárását.

Az ügyben  a vizsgálatot 1996. március 21-én megindítottam.

A vizsgálat megállapításai, az ügy jogszabályi háttere és az érintett alkotmányos jogok

A panaszos 1994. december 30-án ÁFA visszaigénylési kérelmet  terjesztett elő az első fokú adóhatósághoz.

Az első fokú adóhatóság 1995. január 30-án  kelt határozatával az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (továbbiakban: Áe  tv.) 15 §. (3 ) bekezdése  alapján  az  ügyintézési  határidőt   30  nappal  meghosszabbította,  majd  1995. február 14-én, hiánypótlásra hívta fel a panaszost. A levélre a panaszos 1995. február 15-én válaszolt.

A rendelkezésére   álló  adatok alapján   az első fokú adóhatóság 1995.   március   14-én   meghozta az első fokú határozatot, amelyben az ÁFA visszatérítését elutasította. Adózó a részére nyitva álló törvényes határidőn belül fellebbezést nyújtott be az APEH Adóügyi Főosztályához. 

A másodfokú adóhatóság az Áe  tv. 15 §. (3 ) bekezdése alapján a fellebbezés elintézésének határidejét 1995. június 19-én harminc nappal meghosszabbította, majd határidőn belül hozott határozatával az első fokú adóhatóság határozatát megsemmisítette, és új eljárás lefolytatására utasította, tekintettel a visszaigénylés alapját képező lakás tulajdonviszonyaiban bekövetkezett változásokkal kapcsolatos ellentmondó nyilatkozatokra.

A panaszos ugyanis a BAU-CENTER Kft-től vásárolta a lakását. A BAU-CENTER Kft. nyilatkozata szerint a panaszosnak értékesített lakás a HEJŐBETON Kft tulajdona volt, amit a BAU-CENTER Kft bizományosként értékesített, így az általa történt értékesítés nem elsődleges, nem ÁFA köteles értékesítés volt. Ezzel szemben, a panaszos beadványa mellékleteként csatolt tulajdoni lap szerint a lakás első tulajdonosa a BAU-CENTER Kft. volt.

Megismételt eljárásában az első fokú adóhatóság 1995. augusztus 18-án megkereste a Sátoraljaúljhelyi Földhivatalt. Megkeresésére a válasz 1995. november 17-én érkezett meg. A tulajdoni lap szerint a BAU-CENTER Kft. volt az eredeti tulajdonos. Ezt követően, 1995. november 30-án ÁFA adónemben ellenőrzést rendelt el az APEH a BAU-CENTER Kft-nél.

Ezzel egyidőben a BAU-CENTER Kft. a tulajdoni lapon szereplő bejegyzés felülvizsgálatát és megváltoztatását kérte a földhivataltól, amelyre mind a mai napig nem kapott választ.

1996. május 22-én az ellenőrzésről jegyzőkönyv készült. Az ellenőrzés - a már említett tulajdoni lap alapján - a BAU-CENTER Kft-nél a szóban forgó lakás első értékesítése miatt ÁFA különbözetet állapított meg.
 
Az Áe tv. szerint a megismételt eljárás új, első fokú eljárásnak minősül, vagyis az érdemi határozat meghozatalára nyitva álló határidő az Áe  tv. 15. § (1) bekezdése alapján harminc nap, amelyet az Áe  tv. 15 §. (3 ) bekezdése alapján az eljáró közigazgatási szerv vezetője indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthat.

Az új eljárásra utasító másodfokú határozat 1995. július 17-én kelt, azonban érdemi döntés a fentiek következtében mind a mai napig nem született.

Az első fokú adóhatóság a Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményének megsértésével alkotmányos visszásságot okozott. 

A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy egyrészt az új eljárásra utasító másodfokú határozat meghozatala és az első fokú adóhatóság földhivatalt megkereső levelének kelte között egy hónap telt el, másrészt a földhivatal válaszlevele is  három hónap múlva érkezett meg, annak ellenére, hogy az Áe tv. 10. §-a előírja, hogy a közigazgatási szervtől kapott megkeresésnek minden szerv köteles saját feladatkörében tizenöt napon belül eleget tenni. 

E határidő betartásáért nem csak a megkeresett szerv hanem a megkereső szerv ügyintézője is felelős. Felelősség terheli azonban a szerv vezetőjét is, hiszen az ügyintézés minden szempontból törvényes bonyolítása a vezető kötelessége. 

Ezt támasztja alá az Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal, fővárosi, megyei igazgatóságai, adófelügyelőségei, valamint az Adóelszámolási Iroda Egységes Iratkezelési Szabályzatát megállapító 20/1990 APEH utasítás 64. §-a is, rögzítve, hogy az ügyintézési határidők betartását az igazgatási vezetők folyamatosan ellenőrzik.

Fentieken túlmenően a 72/1995.(XII.15) AB határozat elvi éllel szögezte le:

" Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse.

Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.

A közigazgatási szerv kártérítési felelősségének bírósági megállapításából eredő fenyegetettsége ugyan valamelyest a határozat túlzott késedelem nélküli kiadására ösztönöz, de nem általánosan. A kár megtérítésére irányuló követelés ugyanis legfeljebb a mulasztás következményeként keletkezett kár utólagos igénylésére nyújt lehetőséget, magának a jogellenes helyzetnek a megszüntetésére nem.

A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 

Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. 

(...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál.

Az alkotmányos visszásság  jövőbeni elkerülése érdekében az alábbi ajánlást teszem:

Tekintettel arra, hogy az adózás rendjéról szóló, többször módosított, 1990. évi XCI. törvény rendelkezései alapján, egy meghatározott adóalanynál végzett adóellenőrzés megállapításai,és az ellenőrzés során feltárt tények jelentős mértékben kihat(hat)nak olyan, folyamatban lévő ügyekre, amelyek elintézési határidejére  az Áe tv. rendelkezései az irányadók, fokozott jelentősége van az ellenőrzés és az azt követő adóigazgatási eljárás  mielőbbi - ha szükséges soronkivűli - elrendelésének és lefolytatásának. 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján felkérem az Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal elnökét, hogy az ellentétek feloldására irányuló, a jogharmonizáció megteremtését célzó utasítás megalkotása és kiadása érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket.

Budapest, 1996. június 12.

									Gönczöl Katalin