OBH 3043/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

E. V. érdi lakos azzal a panasszal fordult hozzám, hogy szülei tulajdonát képező földek kiadása iránti kérelmét a földkiadó bizottság elutasította. A szülők részarány-tulajdonát ugyanis sem a termelőszövetkezet, sem a földhivatal nem tudta igazolni. Emiatt őt és testvéreit sérelem érte, mert a szóban forgó ingatlanok után részarány kimutatás hiányában csak kárpótlásra voltak jogosultak. A kárpótlási törvényben meghatározott degresszíó alkalmazása miatt kisebb AK értékű föld után kaptak kárpótlást, mint  amennyi föld szülei beviteli kötelezettsége alapján járt volna. Kéri, segítségemet az "adminisztrációs hiba" folytán kialakult sérelem orvoslásában.

Érintett alkotmányos jogok:

1. Az Alkotmány 2.§-nak (1) bekezdésében meghatározott jogállamiságból következő jogbiztonsághoz való jog.

2. Az Alkotmány 13.§-nak (1) bekezdésében deklarált tulajdonhoz való jog.

Alkalmazott jogszabályok:

1. Az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. törvény (továbbiakban kárpótlási törvény) 1. § (2) bekezdése: E törvény alapján kárpótlás illeti meg azokat a 2. §-ban meghatározott természetes személyeket, akiknek magántulajdona az 1949. június 8-át követően alkotott, a 2. számú mellékletben felsorolt jogszabályok alkalmazása által sérelmet szenvedett.
(A kárpótlási eljárás során alkalmazható korabeli jogszabályok: a 4091/1949. (VI. 16.) Korm.sz. rendelet, az 1959. évi 24. sz. tvr., valamint az 1967. évi IV. tv. )  

2. A földrendező és földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. tv. 5.§ (1)-(4) bekezdésének rendelkezései, mely szerint a földkiadási eljárás a részarány-földtulajdonos kérelmére indul. A kérelemhez csatolni kell a szövetkezet (jogutódja, illetőleg felszámoló) igazolását arról, hogy a részarány-földtulajdonost milyen jogcímen, hány AK. értékű föld illeti meg. A kért adatokat a szövetkezet köteles a részarány-földtulajdonos rendelkezésére bocsátani. Beviteli kötelezettség alapján keletkezett részarány-földtulajdon esetén az igazolást a földhivatal adja ki, amelynek tartalmaznia kell a szövetkezet használatába adott földek település, fekvés, és művelési ág szerint összesített területét, valamint ezek AK. értékét.

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai: 

Panaszos szülei az 1959. évi 24. tvr-rel elrendelt tagosítás során lettek az érdi Barackvirág MgTsz tagjai. 
A Budakörnyéki Földhivatal (továbbiakban Földhivatal) 90195 számú hatósági bizonyítványának tanúsága szerint összesen 311.83 AK. értékű földet vittek be a termelőszövetkezetbe. Ebből az 1967. évi IV. tv. végrehajtása során az apa tulajdonaként 62.62 AK értékű, az anya nevén 74.19 AK. értékű részarány lett meghatározva. 

Ez utóbbit a 23.158/1984. számú határozattal megváltási ár ellenében megváltotta a Benta Völgye MGTSZ (továbbiakban: Szövetkezet). A többi földterületre (175.02 AK.) vonatkozóan élő részaránylapon történő nyilvántartására, csereingatlan tulajdonbaadására, vagy megváltási összeg kifizetésére adat nem állt rendelkezésre.
A Budaőrsi Földhivatal 90194 és 90195/1992. számú igazolása alapján a 4182 hrsz.-ú 85.61 AK. értékű, valamint a 6009/a hrsz.-ú, 53.06 AK. értékű vitézi telek az állami földnyilvántartás szerint panaszos édesapja tulajdonát képezte, de telekkönyvi bejegyzése elmaradt. A telekkönyvi betét tanúsága szerint az ingatlan tagosításba esett.

A vizsgálat során tájékoztatást kértem a Budakörnyéki Földhivatal vezetőjétől és az ügyben felkértem vizsgálatra a  Földművelésügyi Minisztérium Közigazgatási Államtitkárát. Válaszuk és a panaszos által csatolt okiratok alapján a következőket állapítottam meg:
Az 1949-1959. évek között végrehajtott földbirtok-politikai intézkedések, tagosítások, csereföld kiadások, a telekkönyvi betéten nem- vagy csak részben lettek átvezetve. A számbavétel idején  tulajdonosonként készült, és helyrajzi számokat is tartalmazó adatlapok a földhivatal irattárában nem voltak fellelhetők. A hatósági bizonyítványokat  a Tsz kimutatások és az állami földnyilvántartás adatai alapján állította ki a Földhivatal. A hatósági bizonyítványok összesen 450.50 AK. értékű föld tulajdonjogát igazolták. Ezen igazolások alapján a Pest-megyei Kárrendezési Hivatal (továbbiakban Kárrendezési Hivatal)  panaszost leszármazói jogon ( szülei tulajdona után)    494.49 AK. értékű föld után kárpótolta. Panaszos édesapja részarány-tulajdonként nyilvántartott 62.62 AK. értékű földet a Földkiadó Bizottság az örökösöknek 7 részletben kiadta és tulajdonjogukat a földhivatal be is jegyezte.  

Összegezve az eddigieket megállapítom, hogy a Földhivatal az igazolások kiadása során, a Földkiadó Bizottság a földkiadási eljárás során, valamint a Kárpótlási Hivatal a kárpótlási eljárásban jogszerűen járt el. A Földhivatal részaránytulajdont -bizonyító okiratok hiányában- nem igazolhatott, de az a tény, hogy a szóban forgó földek panaszos szüleinek tulajdonát képezték, és korabeli jogszabályok alapján termelőszövetkezeti használatba kerültek megalapozta a kárpótlási igényt. A Földhivatal  vezetőjének tájékoztatása szerint panaszos a kárpótlási jegyeken Érd és Százhalombatta városok külterületén termőföldet vásárolt. Panaszosnak azon állítása, hogy a degresszíó okán 170 AK. értékű földet veszített nem helytálló két okból is. Panaszos apját a kárpótlási határozat szerint 338.570 Ft. kár érte. A degresszíó ezt  70.000.- Ft.-tal csökkentette, ami 70 AK-nak felel meg. Ugyanakkor azonban a kárpótlás számításánál a vitézi telket a kárpótlási határozat a földhivatali igazolásban szereplő 138.67 AK. helyett 256.85 AK. értékkel vette figyelembe. A különbözet 118.18 AK. a panaszos  javára. A fentiek alapján az ügyben alkotmányos visszásság fennállását nem állapítottam meg, ezért a vizsgálatot további intézkedés nélkül lezárom. Erről panaszost és a Budakörnyéki Földhivatal Vezetőjét, valamint a Földművelésügyi Minisztérium Közigazgatási államtitkárát a jelentés egy példányával értesítem.

Budapest, 1997. december  11.

Dr. Polt Péter