OBH 2993/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

F.J.-né budapesti lakos beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyben előnyugdíjazásával kapcsolatos problémáját adta elő. A panaszos beadványából, és megkeresésemre a Fővárosi Munkaügyi Központtól kapott tájékoztatás alapján a következő tényállást állapítottam meg.

Panaszos 1993. április 29-e után vált munkanélkülivé volt munkahelye fizetésképtelensége miatt. 1993. május 4-én munkanélküli járadék iránti kérelmet nyújtott be a Fővárosi Munkaügyi Központnál, mely megállapította a járadékra való jogosultságot. E járadékot panaszos részére 360 napig folyósították. Ez az időszak 1994. április 29-én telt le.
A központ ekkor igazolást adott arról, hogy továbbiakban az önkormányzathoz fordulhat jövedelempótló támogatás iránt  - a támogatást a polgármesteri hivatal ki is utalta.
F.J.-né 1995. február 10-én kérelmet nyújtott be a Munkaügyi Központnál, melyben előnyugdíj megállapítását kérte. A kérelmet elutasították, ugyanis az 1991. évi IV. foglalkoztatási törvény 30.§ b/ pontja alapján előnyugdíjra az jogosult, aki a munkanélküli járadék folyósítása időtartamának lejártát (1994. április 29.) követő 1 éven belül az a/ pont szerinti életkort betöltötte.
A panaszos által kifogásolt "elírás" (munkanélküli járadék folyósításának utolsó és a jövedelempótló támogatás nyújtásának első napja ugyanaz a dátum) tehát nem hat ki az előnyugdíj megállapítására. Szomorú véletlen, hogy az előnyugdíj lehetőségének megszerzése 1 napon múlott.
A jogszabály nem ad módot méltányosságra, így nincs lehetőségem az elutasító határozat helyességét felülvizsgálni.
Panaszos egyébként jogorvoslati lehetőségét önhibájából mulasztotta el, amikor az I. fok tájékoztatása ellenére nem nyújtotta be fellebbezését az Országos Munkaügyi Központ részére.
A fentiek alapján alkotmányos visszásság nem állapítható meg.

Budapest, 1996. június 13.

Dr. Polt Péter