OBH 2487/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Mizerák Judit

Az eljárás megindulása

Özv. P.T.-né született Sz.O. budapesti lakos 1995. novemberében panasszal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Beadványában sérelmezte, hogy a Szombathelyi Társadalombiztosítási Igazgatóság 1991. május 24-én kelt ....... számú levelével kérelmét elutasította apja, Sz.J. cipészműhelyében foglalkoztatott alkalmazottak létszámát nem igazolta. Ennek nyomán a Vas megyei Kárrendezési Hivatal a panaszos kérelmének csak részben adott helyt, bizonyítékok híján a Szombathely, ...................... sz. alatt működött cipőüzem utján járó kárpótlási kérelmét elutasította.
A rendelkezésemre álló információk alapján felmerült annak a gyanúja, hogy a társadalombiztosítási igazgatóság eljárása sérti az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében rögzített, jogállamiságból fakadó jogbiztonság elvét, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam és megkerestem a Vas megyei Kárrendezési Hivatal vezetőjét.

A megállapított tényállás

A panaszos 1991-ben megkereste a Szombathelyi Társadalombiztosítási Igazgatóságot (továbbiakban: Tb.Ig.), hogy édesapja, néh.Sz.J.  cipészkisiparos által Szombathely .................... sz. alatti cipő üzemében 1943. december hóban bejelentett, alkalmazott segédek létszámáról igazolást állítson ki. A megkeresett a kérelem teljesítését az Országos Társadalombiztosítási Főigazgatóság ........... átiratára hivatkozva megtagadta, mely szerint "a jelzett igények fogadásának és kötelező érvényű teljesítésének nincs jogszabályi alapja, így az nem is követelhető a társadalombiztosítástól."
1992-ben a panaszos újból a Szombathelyi Tb.Ig.-hoz fordult a már korábban kért adatok igazolása céljából, de a megkeresett 1992. június 16-án kelt levelében arról értesítette, hogy "adatok hiányában a foglalkoztatott alkalmazottak számáról igazolást kiadni nem tud."
A Vas megyei Kárrendezési Hivatal .................. sz., 1993. szeptember 7-én kelt határozatában a Sz.J. tulajdonában volt, Szombathely, .............. sz. alatt lévő vállalkozás után a panaszos által kért kárpótlást elutasította.

Az ügy jogszabályi háttere

A tulajdonviszonyok rendezése érdekében, az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. törvény (továbbiakban: I. Kptv.) 12.§ (2) bekezdése szerint  "A kérelemhez csatolni kell a jogosultságot igazoló valamennyi okiratot vagy annak másolatát, illetőleg ezek hiányában hivatkozni kell az egyéb bizonyítási eszközökre."
A 12.§ (3) bekezdése alapján "Amennyiben a kérelem benyújtására nem a (2) bekezdésben foglaltaknak megfelelően került sor, a kérelmet a hivatal megfelelő póthatáridő kitűzésével hiánypótlásra adja vissza. Amennyiben a jogosult a hiányt ismételt hiánypótlási felhívásra sem pótolja, a hivatal a kérelmet a rendelkezésre álló adatok alapján bírálja el."
Az I. Kptv. végrehajtására kiadott 104/1991. (VIII.3.) Korm.rendelet 17.§ (2) bekezdése szerint "Az államigazgatási szerv, az önkormányzat jegyzője, a gazdálkodó szervezet (Ptk. 685.§ c/ pont), a levéltár, továbbá minden ilyen adattal rendelkező jogi személy - ha jogszabály másként nem rendelkezik - köteles a kárpótlási kérelem elbírálásához szükséges adatot, okiratot, vagy ennek másolatát - kérelemre - a jogosult rendelkezésére bocsátani."
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 16.§ (1) bekezdése kimondja, hogy "Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, intézkedése, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva."
A 17.§ (4) bekezdés szerint "Ha az ügyben jogerős határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni."

Az érintett alkotmányos jogok

Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése deklarálja, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
Az Alkotmány 77.§ (2) bekezdése rögzíti, hogy "Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek."
A jogállamiság alapvető eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság követelménye nem csak azt kívánja meg, hogy a jogi normák világosak, egyértelműek legyenek a címzettek számára, hanem azt is, hogy minden címzett működése ennek megfelelően törvényes rendben, kiszámíthatóan történjen.

A vizsgálat megállapításai

A panaszos és a Vas megyei Kárrendezési Hivatal vezetője által rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következőket állapítottam meg.
Özv.P.T.-né két ízben kereste meg a Szombathelyi Tb. Ig.-ot. A megkeresett először az Országos Társadalombiztosítási Főigazgatóság korábban már ismertetett átiratára hivatkozva tagadta meg a kérelem teljesítését. Ez az elutasító levél 1991. május 24-én kelt, az a kormányrendelet (104/1991.) viszont, amely minden jogi személy részére kötelezővé tette a birtokában lévő, kárpótlási ügyekben bizonyítékul szolgáló okiratok kiszolgáltatásának kötelezettségét a jogosult részére, csak 1991. augusztus 10-én lépett hatályba. Mivel tehát 1991. májusában semmilyen jogszabályi előírás nem kötelezte a Szombathelyi Tb.Ig.-ot a panaszos kérelmének teljesítésére, az elutasítással a megkeresett nem idézett elő jogsérelmet. Mindebből tehát az következik, hogy a panaszolt hatóság eljárása nem eredményezett visszásságot az Alkotmány jogállamiságot deklaráló és jogbiztonság követelményét magába foglaló pontjával kapcsolatban.
A második megkeresés idején már fennállt a Tb. igazolási kötelezettsége (amennyiben a kért adatok a birtokában vannak), ebben az esetben viszont adatok hiánya miatt nem tudott eleget tenni a panaszos kérésének.
Özv.P.T.-né sikertelenül járt a Vas megyei Levéltár és a Magyar Országos Levéltár megkeresésekor is. Mivel adatok hiányában egyik hatóság sem tudott igazolást kiadni a foglalkoztatott alkalmazottak létszámáról, a Vas megyei Kárrendezési Hivatal elutasította a panaszos vállalkozás után benyújtott kárpótlási kérelmét.

A kárpótlási hivatal eljárásának vizsgálatát az Obtv. 17.§ (4) bekezdése alapján kizárja az a tény, hogy a határozat már több mint egy éve jogerős, valamint az, hogy a panaszos fellebbezési jogával a közigazgatási eljárásban nem élt.

Budapest, 1996. augusztus 24.

Dr. Polt Péter