OBH 1847/1995. számú ügyben
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése

Ügyintéző: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult gázberuházással  és ezzel összefüggő kárigényével kapcsolatos kérelmek miatt.
A vizsgálat megindítását követően az önkormányzatok tájékoztatást kértem a társulási szerződés érvényességéről és a társulással összefüggő egyéb kérdésekről.

A megállapított tényállás

A gáztársulás az önkormányzat jogelődjének kezdeményezésére történt, még 1967. évi kérdéssel. Az akkori kapacitást a várható fogyasztók száma és további ellátandó területek határozták meg. Ennek lényege az volt, hogy minden későbbi fogyasztó igényét ki lehessen elégíteni a szolgáltatásból.
A települési földgáz-beruházási programot az akkori tanácstestület befejezettnek nyilvánította és 1978-ban a beruházás a Tiszántúli Gázszolgáltató (TIGÁZ) üzemeltetésére, fenntartására átadásra került, az első gázfogadó állomással együtt. A továbbiakban a tanács új lakóterületet alakított ki, valamint engedélyeket adott telekmegosztásokra. Az így megnövekedett földgáz fogyasztók száma megkövetelte a II. számú gázbefogadó megépítését, a körvezetékek kiegészítését, valamint a vezetékek nagyobb átmérőre történő kiváltását. Ezek a munkák az önkormányzatnak több mint 10 millió forintjába kerültek. 
A TIGÁZ ezen műszaki feltételek megvalósulása után adott engedélyt a további vezetékrendszerek kiépítésére új fogyasztói igények kielégítésére.

A település üzemeltetési egyéb feladatok mellett gázberuházás teljes költségviselését az önkormányzat vállalni nem tudta, de pl. önerős lakossági kezdeményezések megvalósulásához a szükséges kiviteli terveket, a beruházás műszaki ellenőrzést és annak díjazását, a vezetékek kiépítését követő "élőre" kötés és műszaki dokumentációk költségeit, valamint a mindenkori pénzügyi helyzettől függő képviselő-testületi döntésen alapuló pénzügyi hozzájárulást  az önkormányzat viselte. 
Anyagi támogatást jelentett a beruházás általános forgalmi adójának átvállalása és egyéb pénzügyi-, műszaki segítség, ami a társulók tagjainak célja eléréséhez szükség volt. 
Az eredeti települési gázprogram is úgy valósulhatott meg, hogy azt a lakosságnak több mint 50 %-a támogatta és 10 éven keresztül havi részletekben vállalta és fizette önkéntes hozzájárulását, illetve a kivetett út- és közműfejlesztési hozzájárulást.
Panaszos által képviselt "önerős társaság"-nak csak az előzőek után vált lehetősége arra, hogy gázközmű-beruházást kezdeményezzenek az új lakóterületekre vonatkozóan.
E tekintetben tovább építeni a fölgázvezetéket megint csak olyan műszaki paraméterekkel (pl. nagyobb cső átmérő) lehetett, hogy a további vezetékbővítésnek, fogyasztói vállalkozásoknak akadálya ne legyen.

A Polgármesteri Hivatal közreműködésével létrejött gáztársulási szerződés alapján az önkormányzat az elmúlt években beszedte az újonnan rácsatlakozó lakóktól a társulás képviselője által meghatározott összegeket.
Ezen pénzeszközöket minden év december első felében a gáztársulás képviselőjén keresztül eljutatták a társulásban résztvevőknek. Új helyzet csak 1995. évben alakul ki, amikor változott a gáztörvény. Ezen törvény értelmében az újonnan rácsatlakozók kérelme nem utasítható el, így a gázszolgáltató a Polgármesteri Hivatal engedélye nélkül is biztosíthatja a rákötést a társulók részére.
Ezen kialakult helyzetet az önkormányzat többször tárgyalta a közös képviselők vezetőivel és a TIGÁZ-zal, eredménytelenül.

Az önkormányzat álláspontja szerint a gáztársulók csak polgári peres úton érvényesíthetik érdekeiket.

Az országgyűlési biztos által feltett konkrét kérdésekre az önkormányzat a következőket közölte:

Az 1991. szeptember 23-án megkötött társulási szerződés érvényes, mivel a társulásban résztvevők nem oszlatták fel magukat, valamint a megépített vezetékekre további helyi állampolgároknak van lehetősége rákötni.
Ismereteik szerint a gáztárulást kár nem érte, mivel jelentés visszatérítést kaptak, 311.264 forintot, továbbá az új társulókkal egyezség formájában erről megállapodtak.  Az újabb gázcsatlakozás, melyet feltehetőleg a panaszos jelzett, még nem jött létre. Amennyiben létrejön az önkormányzat nem tudja megakadályozni, hogy térítés nélkül rácsatlakozzanak a társulás által megépített hálózatra.

A fenti információkat panaszossal többször is közölték, így a gáztársulók képviselőiknek van lehetősége  érdekeiknek bírósági  úton való érvényesítésre, amennyiben tényleges kár érné őket.
Az önkormányzat a gáztársulók helyett vitatott ügyben peres eljárást nem kezdeményezhet.

Az  ügy jogszabályi háttere

1994. évi XLI. törvény a gázszolgáltatásról 

Szolgáltatási kötelezettség

Gszt. 20. § (1) A gázszolgáltató köteles és jogosult a hatósági engedélyében meghatározott és a gázellátásba bekapcsolt településrészeken, településeken és területeken a folyamatos és biztonságos gázszolgáltatásra.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott körben a gázszolgáltató köteles minden olyan esetben az általános közüzemi szolgáltatásnak minősülő (lakossági és kommunális) fogyasztói igény kielégítésére, amikor a fogyasztó a miniszter rendeletével megállapított hozzájárulás összegét befizette.
(3) A gázszolgáltató akkor mentesül az igény kielégítési kötelezettsége alól, ha a fogyasztói igénnyel jelentkező, a megállapított hozzájárulás megfizetését nem vállalja, illetve az igény kielégítését környezet-, természet-, műemlékvédelmi vagy egyéb hatósági engedély hiánya akadályozza. Erről az igénybejelentőt az indokok megadásával 30 napon belül írásban kell tájékoztatni.
(4) Ha a gázszolgáltató a gázszolgáltatás iránti igényt a (3) bekezdésben foglalt indokokon túlmenően más okból elutasítja az igénybejelentő a szolgáltatásra kötelezés iránt a Magyar Energia Hivatalhoz fordulhat.

A vizsgálat megállapítása

A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat gáztársulással  kapcsolatos feladatainak megvalósítása során alkotmányos jogsérelem nem történt, tevékenysége alkotmányos visszásságot nem okozott. 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztos valamely ügyben akkor jár el, ha megítélése szerint a hatóság vagy közszolgáltatást végző szerve eljárása, illetve mulasztása a panaszos alkotmányos jogait sértette.
Jelen esetben a panaszos sérelmét nem hatósági eljárás idézte elő, így az ügyben vizsgálatot folytatni nincs hatáskörünk.
Az esetleges kárigény érvényesítésének egyetlen útja - a felek megegyezésének hiányában - a polgári peres eljárás. 

Budapest, 1997. június 2.
Dr. Polt Péter