OBH 546/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Horváth Judit

Az eljárás megindítása

Szné M.E. 1995. szeptember 12-én panasszal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Panaszában sérelmezte D. Város Önkormányzatának eljárását lakáspályázatuk elbírálása során. Panaszos és férje először 1994-ben nyújtottak be pályázatot, melyet meg is nyertek, azonban a lakást leromlott állapota miatt nem tudták elfogadni. A vagyongazdálkodási osztály jegyzőkönyvben biztosította őket, hogy a következő pályázatnál - előző pályázatuk alapján - számukra lakást biztosítanak. Az 1995-ben kiírt pályázaton ennek ellenére nem nyertek, mivel az időközben megváltozott helyi rendelet szerint egy főre eső jövedelmük alapján szociális lakásra már nem voltak jogosultak. Panaszosok kifogásolták, hogy a másodízben megpályázott lakás azóta is üresen áll, ők pedig kénytelenek három gyermekükkel a férj szüleinél lakni a egy kétszobás lakásban.
A vizsgálatot 1996. február 1-jén megindítottam. Írásban megkerestem D. Város Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét  és kértem, hogy panaszos pályázati anyagait, a pályázati kiírásokat, valamint a lakásbérletről szóló helyi rendeletük másolatát küldje meg hivatalomnak.

A megállapított tényállás

Sz.I. és felesége először 1994-ben nyújtott be szociális bérlakásra pályázatot. A  .............................. alatti lakásra pályáztak. Az akkor hatályos helyi rendelet jövedelemhatárainak figyelembevételével a pályázatot megnyerték. A pályázati kiírás tartalmazta, hogy a lakások a pályázat benyújtása előtt, meghatározott időpontban megtekinthetők. Panaszosok megtekintési jogukkal nem éltek, így pályázatukat úgy adták be, hogy a lakás műszaki állapotát nem ismerték. Miután elnyerték a pályázatot nézték meg a lakást és leromlott állapotára tekintettel nem fogadták el. A felújítás költségeit vállalni nem tudták, ezért a lakásra befizetett óvadékot az önkormányzat visszatérítette. 1994. július 20-án azonban egy olyan tartalmú jegyzőkönyv született a vagyongazdálkodási osztályon, melyben az ügyintéző kötelezettséget vállal a népjóléti bizottság nevében arra, hogy a már benyújtott pályázat alapján, az új pályázat kiírásakor panaszosok részére lakást biztosítanak.
Az új pályázat kiírására 1995. március 10-én került sor. Panaszosok pályázatukat benyújtották, de a pályázatot nem nyerték meg. Az önkormányzat tulajdonában álló lakások és nem lakás célú helyiségek bérbeadásának feltételeiről szóló 8/1994. (V.13.) számú helyi rendeletet időközben módosították úgy, hogy a szociális lakásra való jogosultság jövedelmi feltételeit megváltoztatták, e szerint panaszosok - az egy főre eső jövedelmük alapján - már nem voltak jogosultak szociális bérlakásra.

Az ügy jogszabályi háttere

A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. tv. 3.§ (1) bekezdése szerint: "A helyi önkormányzat tulajdonában lévő lakásra (a továbbiakban: önkormányzati lakás) a tulajdonos önkormányzat - e törvény keretei között alkotott - rendeletében (a továbbiakban: önkormányzati rendelet) meghatározott feltételekkel lehet szerződést kötni. Az önkormányzati rendeletben meg kell határozni az önkormányzati lakás szociális helyzet alapján történő bérbeadásának feltételeit."
D. Város Önkormányzatának 18/1994. (IX.23.) sz., valamint a 16/1994. (VII.15.) sz. rendelettel módosított 8/1994. (V.13.) számú rendelete az önkormányzat tulajdonában álló lakások és nem lakás célú helyiségek bérbeadásának feltételeiről 3.§ (2) bekezdése kimondja: "A bérbeadó - a törvényben, illetőleg az e rendeletben meghatározott lakásgazdálkodási feladatok ellátásához szükséges lakások kivételével - köteles pályázatra meghirdetni az üresen álló, illetőleg a megüresedett önkormányzati bérlakásokat."
Az 5.§ (1) bekezdése szerint: "Szociális, jövedelmi és vagyoni helyzet alapján lehet a lakást bérbe adni annak a pályázónak, akivel szemben nem áll fenn kizáró ok, illetve megfelel a rendeletben előírt feltételeknek."
6.§ (2) bekezdés alapján: "Jövedelmi helyzet alapján szociális bérlet azzal a személlyel létesíthető:
a/ akinek az egy főre eső havi átlagjövedelme a bérbevételre vonatkozó pályázat benyújtását, illetve a bérleti szerződés megkötését megelőző tizenkét hónapban nem érte el az öregségi nyugdíj legalacsonyabb összegét, (...)"

Az érintett alkotmányos jog és a vizsgálat megállapításai

Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése kimondja: "A magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
A jogállamiság elvéhez szorosan kapcsolódik a jogbiztonság követelménye. A jogállamiság és jogbiztonság elvéből fakadnak az eljárási garanciák.
Jelen esetben azt vizsgáltam, hogy az önkormányzat a pályázati eljárás során a jogszabályoknak megfelelően járt-e el.
A becsatolt iratok alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat a pályázatok elbírálásakor a jogszabályi előírásokat betartotta. 
A pályázati kiírás a pályázat benyújtásához minden szükséges információt tartalmazott, többek között a lakások megtekintési időpontját is. A lakások megtekintését éppen azért biztosította az önkormányzat a pályázat benyújtása előtt, hogy a pályázók a lakások műszaki állapotának ismeretében dönthessenek arról, hogy a pályázatukat az adott lakásra benyújtják-e vagy sem. Ezt a lehetőséget panaszosok elmulasztották, tőlük elvárható lett volna, hogy a saját érdekükben álló cselekményt elvégezzék. Ebből a szempontból nem védhető azon álláspontjuk, miszerint erre különböző családi okok miatt nem volt lehetőségük. Az első lakáspályázatot panaszosok megnyerték. Nem az önkormányzatnak felróható okból hiúsult meg a bérleti szerződés megkötése, hanem panaszosok nem körültekintő eljárása miatt.
A vagyongazdálkodási osztály dolgozója jóhiszeműen úgy nyilatkozott, hogy az új pályázatnál előző pályázatukat figyelembe veszik, és részükre - a már korábban elnyert, de visszautasított lakásra tekintettel - lakást biztosítanak. Ilyen nyilatkozat megtételére az eljáró köztisztviselő nem volt felhatalmazva, hiszen a pályázatokról a népjóléti bizottság döntött. A pályázat egyébként is mindig egy konkrét lakásra vonatkozik, nem lehet automatikusan egy korábbi pályázatot egy későbbi pályázati kiírásra érvényesíteni. A pályázati kiírások, a vonatkozó jogszabályok időközben változhatnak, mint ahogy jelen esetben is ez történt. Az önkormányzati rendelet változása miatt az adott időszakban panaszosok már nem voltak jogosultak szociális lakásra. A jegyzőkönyvi nyilatkozat alapján azonban okkal bízhattak abban, hogy lakáshoz juthatnak. Az ügyfélnek nem feladata, hogy ellenőrizze azt, hogy az ügyintéző rendelkezik-e felhatalmazással ilyen nyilatkozat megtételére vagy sem. A nyilatkozat azonban nem keletkeztetett automatikusan panaszosoknak jogalapot arra, hogy lakást kapjanak. Az önkormányzat helyi rendelete szerint csak pályázat útján lehet a szociális lakás bérleti jogát megszerezni.
A második pályázat elbírálásakor az önkormányzat népjóléti bizottsága a módosított, hatályos helyi rendelet szerint jogszerűen döntött úgy, hogy a pályázó - a becsatolt jövedelemigazolás alapján - nem jogosult szociális lakásra.
A panaszosok által megjelölt üres lakásba - szanálás miatt - a panasz benyújtása óta már bérlőket költöztetett az önkormányzat. D.-n 1995. óta lakáspályázat kiírására nem került sor, mivel az önkormányzat a kötelezően elhelyezendők részére sem tud jelenleg lakást biztosítani.
A fentiek alapján megállapítottam, hogy a pályázatok elbírálásánál az önkormányzat alkotmányos visszásságot nem okozott, azonban a vagyongazdálkodási osztály ügyintézője bizottsági felhatalmazás nélkül olyan kérdésben tett nyilatkozatot, melynek eldöntése a bizottság  hatásköre tartozott. Ezzel veszélyeztette az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből fakadó követelményét.

Ajánlás

Az önkormányzat jegyzőjének a vizsgálat megállapításai alapján a következő ajánlást teszem:
A jövőben a pályázati kiírásokban külön hívják fel a figyelmet arra, hogy amennyiben a pályázó a lakást nem tekinti meg, ennek jogkövetkezményeit neki kell viselnie.
Intézkedjen tovább a jegyző az iránt is - hasonló esetek elkerülése érdekében -, hogy az ügyintézők bizottsági döntést igénylő kérdésekben csak a bizottság döntésének birtokában nyilatkozzanak.

Budapest, 1996. április 23.

Dr. Polt Péter