OBH 502/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

P. J. dédestapolcsányi lakos azt sérelmezte, hogy már többször fordult mozgáskorlátozott személyeket megillető támogatás iránt a helyi polgármesteri hivatal jegyzőjéhez, de kérelmét mindig elutasították. Véleménye szerint a bányában szerzett betegsége miatt súlyosan mozgáskorlátozott, akit megilletne az ezen a jogcímen járó támogatás. Kéri, hogy vizsgáljam ki  elutasításának körülményeit.

Érintett alkotmányos jog:

1. Az Alkotmány  2. §-nak (1) bekezdésében deklarált jogbiztonsághoz való jog.
2. Az Alkotmány 70/E §. (1) bekezdésében deklarált szociális biztonsághoz való jog.

Alkalmazott jogszabályok:

1. A mozgáskorlátozott személyek közlekedési támogatásainak rendszeréről szóló 179/1993. (XII. 29.) Korm. sz. rendelet 1. § (3) bekezdése szerint
a.) súlyos mozgáskorlátozott az a személy, aki az 1. számú mellékelt szerinti betegsége következtében mozgásában tartósan és olyan mértékben korlátozott, hogy tömegközlekedési eszközt nem tud igénybe venni.
b.) mozgáskorlátozott az a személy, aki az 1. számú mellékelte szerinti betegsége következtében mozgásában tartósan és olyan mértékben korlátozott, hogy tömegközlekedési eszközt csak nagy nehézségek árán tud igénybe venni, illetve jelentős távolságra gyalogolni nem képes.   
2. § (1) bekezdése: A súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési kedvezményei az alábbiak:
a.) személygépkocsi szerzési támogatás
b.) személygépkocsi átalakítási támogatás
c.) közlekedési támogatás
d.) gépjármű fenntartási támogatás
e.) parkolási engedély

(2) bekezdés: A mozgáskorlátozott részére az (1) bekezdés e) pontja szerinti közlekedési kedvezmény (parkolási engedély) állapítható meg.
A fenti jogszabály volt hatályban panaszos kérelmének elbírálásakor.
A jelenleg hatályos rendelkezések csak a súlyosan mozgáskorlátozott személyek részére teszik lehetővé a kedvezményeket:

2. A súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII.27.) Korm. sz. rend. 2. §-a szerint a súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési kedvezményei:
a.) személygépkocsi szerzési támogatás
b.) személygépkocsi átalakítási támogatás
c.) közlekedési támogatás
d.) parkolási engedély

13.§ (1) bekezdése: Amennyiben a 11. § (1) bekezdés szerinti határozat ellen a kérelmező azért él fellebbezéssel, mer az orvosi szakvéleményben foglaltakkal nem ért egyet, a másodfokú eljárás során az Országos Egészségbiztosítási Pénztár Országos Orvosszakértői Intézetének a kérelmező lakóhelye szerint illetékes első fokú bizottságát kell megkeresni az orvosi szakvélemény felülvizsgálata céljából.
(2) bekezdés: A másodfokú orvosi szakvélemény ellen további felülvizsgálatnak nincs helye.
(3) A súlyosan mozgáskorlátozottnak nem minősülő személy az orvosi szakvélemény kiállítását követő évben kérhet újból vizsgálatot.

A megállapított tényállás, a vizsgálat megállapításai:

Panaszos közlekedési támogatás iránti kérelmét első ízben 1993. október 4-én utasította el Dédestapolcsány Polgármesteri Hivatala azzal az indokkal, hogy az OTF Orvosszakértői Intézet Orvosi Bizottságának szakvéleménye  panaszost nem minősítette az akkor hatályos 53/1992.(III.21.) Korm. sz. rend. 1. §-a szerinti mozgáskorlátozottnak, ezért részére a támogatás nem fizethető ki. A hivatkozott 7132/93. számú orvosi bizottsági szakvélemény panaszost a fenti rendelet 16.§ (1) bekezdése szerinti mozgáskorlátozottnak minősíti, ezért a parkolási engedélyre jogosultnak találta. Az 1993. október 4-én kelt határozat szerint a parkolási engedélyt panaszos megkapta.

Panaszos ismételt közlekedési támogatás iránti kérelmét a Polgármesteri Hivatal 1995. március 9-én kelt határozatában utasította el azzal, hogy az első fokú orvosi szakvélemény és az ÁNTSZ városi bizottságának észrevétele alapján a kérelmező nem minősül súlyosan mozgáskorlátozottnak. Részére, mint mozgáskorlátozottnak, a parkolási engedély adható ki. Panaszos a határozatot megfellebbezte. Fellebbezését a Borsod-Abaúj-Zemplén megyei Közigazgatási Hivatal bírálta el 1995. június 26-án. A határozat a települési önkormányzat döntését helybenhagyta,  mivel P. J. sem a háziorvos I. fokú, sem a jogorvoslati eljárás- ban felkért orvosi bizottság II. fokú szakvéleménye szerint nem minősül súlyos mozgáskorlátozottnak, "csak" mozgáskorlátozottnak és ennek alapján parkolási engdélyre jogosult.

Panaszos az 1996. január 1. napján hatálybalépett 164/1995.(XII. 27.) Korm. sz. rend. alapján csak akkor lenne jogosult közlekedési támogatásra, ha az orvosi szakvélemény súlyos mozgáskorlátozottnak minősítené. Tekintettel arra, hogy az utolsó orvosi szakvélemény kiadása óta már több, mint egy év eltelt,  panaszos a fenti rendelet 13. § (3) bekezdése alapján újbóli vizsgálatot kérhet. Amennyiben ennek eredményeképpen állapotát súlyosnak minősítik, megilleti őt a szóban forgó kedvezmény.

Összegezve az eddigieket: Dédestapolcsány Polgármesteri Hivatala jogszerűen járt el panaszos közlekedési támogatás iránti kérelmében. A közlekedési támogatás elutasítása a hatályos jogszabályoknak megfelelően történt, és mindig az orvosi szakértői vélemény alapján. A jegyző nem hozhat a hatályos jogszabályokkal ellentétes döntést, mert ezzel megsértene egy másik lényeges alkotmányos jogot, a jogbiztonság elvét. A kiállított orvosi szakvélemény behatárolja a mozgáskorlátozottak részére megállapítható kedvezményeket. 

Amennyiben az orvos úgy látja, hogy a kérelmező állapota miatt rászorul a jogszabályokban meghatározott kedvezményekre, a jogszabály alapján lehetősége van arra, hogy a beteget az ennek megfelelő mozgáskorlátozott osztályba sorolja. A rendelet módosításának kezdeményezését tehát nem tartom indokoltnak.
A fentiek alapján alkotmányos visszásság fennállását nem állapíthatom meg, ezért a vizsgálatot lezárom. Panaszosnak azt tanácsolom, hogy állapota rosszabbodása esetén kérje újbóli orvosi vizsgálatát.

Budapest, 1997. december 10.

Dr. Polt Péter