OBF 387/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

Panaszos sérelmezte, hogy szociális támogatás tárgyában három ízben benyújtott kérelmére a polgármesteri hivataltól nem kapott választ. Jelezte továbbá, hogy a juttatások elosztását is kifogásolja, valamint utalt az 1995. augusztus 1. napján megtartott falugyűlésre, de az ott történtekre konkrétabban nem tért ki.
A panasz kivizsgálása érdekében a polgármesteri hivataltól iratok megküldését kértem, egyidejűleg tájékoztatást kértem panaszos által benyújtott kérelmek elbírálásáról.

A megállapított tényállás

Panaszos elmondása szerint súlyos mozgáskorlátozott, havi jövedelme 8.200 Ft. szociális járaték. Három gyermekét (15, 13 és 6 évesek) egyedül neveli. Sérelmezi, hogy a költségvetési lehetőségeken belül nem egyenlő elvek alapján történik a szociális juttatások elosztása.
A polgármester tájékoztatásában felvázolta a szociális igazgatás helyben kialakított rendszerét, mely szerint az önkormányzat éves költségvetésének 33 %-át fordítja szociális ellátásokra. A szociális ellátások helyi szabályozásáról szóló rendelet alapján az általános iskolás korú gyermekek részére napközis ellátást, az óvodás korúak részére óvodai ellátást biztosít ingyenesen, így a szülőket térítési díj fizetési kötelezettség nem terheli.
Az önkormányzat ezen felül biztosítja a gyermekek utaztatását, egyrészt mikrobusszal (háztól-házig), másrészt utazási bérlettel, figyelemmel arra, hogy a gyermekintézmények a 18 km-re fekvő községben működnek.
További támogatási mód a tanévkezdéskor a tankönyvek árának teljes kifizetése és emellett korcsoportonként differenciált tanszertámogatás.
Panaszos három gyermeke 1995 évben az alábbi támogatásokban részesült:
- mindhárom gyermek utaztatása, két gyermek esetében háztól-házig szállítás,
- óvodás korú gyermek részére teljes ingyenes óvodai ellátás,
- az iskolás gyermekek részére napközi ellátás,
- tankönyv-csomag biztosítása, ezen felül az iskolakezdéshez panaszos gyermekei 14.000 Ft. támogatásban részesültek.
Év végén a rászoruló családok fűtési hozzájárulás címén kaptak támogatást, így panaszos 7.500 Ft. összegben kapott támogatást.
Fenti juttatásokat panaszos, illetve családja a szociális rendelet alapján hivatalból kapta a többi gyermekes családhoz hasonlóan, ezen ellátások a rászorultság vizsgálata nélkül voltak biztosítva. A polgármester véleménye szerint ezért feltételezhette panaszos, hogy nem egyenlő elvek alapján történik az elosztás.
A tájékoztatás kitért arra is, hogy átmeneti vagy rendszeres nevelési segélyt csak igen rendkívüli esetben ad az önkormányzat, mivel a felsorolt támogatások megfelelnek a rendszeres nevelési és az átmeneti segélyezési feltételeknek.
A képviselő-testület úgy ítélte meg, hogy a  fenti ellátások biztosításával jelentős mértékben járul hozzá az önkormányzat a rossz szociális körülmények között élő lakosai helyzetének javításához. Az elvük az, hogy a támogatások jórészt természetben és gyermekekhez kötötten kerüljenek biztosításra.
Évente falugyűlésen vagy közmeghallgatáson a lakosságot támogatási formákról tájékoztatják, ezeken a fórumokon panaszos rendszeresen részt vett, a témával kapcsolatos kérdéseire mindig választ kapott.

Azt ügy jogszabályi háttere

A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 10. és 45.§-ai.
Babarcszőlős Községi Önkormányzat 7/1995. (XII.13.) Önk. rendelete a szociális ellátások helyi szabályozásáról szóló 5/1995. (V.22.) Önk. rendelet módosításáról és kiegészítéséről.

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy panaszos által jelzett, három kérelmének elintézésével kapcsolatban az önkormányzat nem adott magyarázatot.
Megállítható tehát, hogy a kérelmek el nem bírálása miatt a jogorvoslati út lehetőségével sem élhetett panaszos, nem volt módja kifogásolni a helyben kialakult döntési módozatokat, illetve egyedi ügyének elbírálását, ezzel sérült az Alkotmány 57.§-ának (5) bekezdésében biztosított joga.
A kapott tájékoztatás szerint megállapítható, hogy az 1993. évi III. törvény rendelkezései nem minden esetben érvényesülnek a községi önkormányzat gyakorlatában, hiszen a szociális törvény 10.§-ának (1) bekezdése is részletesen kifejti, hogy a szociális ellátásra való jogosultság elbírálásához a kérelmező kötelezhető arra, hogy családja vagyoni, jövedelmi viszonyairól nyilatkozzék, illetve azokat igazolja. Az önkormányzat hatáskörébe tartozó ellátásoknál a nyilatkozat és az igazolás tartalmának, illetve benyújtásának részletes szabályait, valamint a jövedelem számításnál irányadó időszakot a helyi önkormányzatok rendeletben szabályozzák. A jövedelmi, vagyoni viszonyok tehát jelentős szerepet kapnak a juttatások elbírálásakor.
A szociális törvény 45.§-ának (1) bekezdése rendelkezik az átmeneti segélyről, mely szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli helyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gondokkal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. A rendelkezés egyértelműen a rászorultság elvének vizsgálatát tükrözi.
A polgármester nyilatkozatában közölte, hogy a gyermekek utaztatása, utazási bérlet biztosítás, óvodai és iskolai ellátás nyújtása, tankönyv és tanszercsomag juttatása a rászorultság vizsgálata nélkül voltak biztosítva.
Ez a módszer valóban nem követi a rászorultság elvét, így jogosan kifogásolja panaszos az önkormányzat által követett elosztási elveket.
A vizsgálat megállapítása szerint az önkormányzat saját rendeletével is ellentétes gyakorlatot folytat, hiszen a módosított 5/1995. (V.22.) Önk. rendelet 13.§ (1) bekezdése a rendszeres nevelési segély megállapításánál utal a család jövedelmi viszonyaira (... egy főre jutó jövedelem nem éri el a mindenkori öregségi nyugdíj minimum összegét...).
A 13.§ (2) bekezdése azt is kimondja: "Nem állapítható meg a rendszeres nevelési segély, ha a családban az egy főre eső jövedelem a mindenkori öregségi nyugdíj minimum összegét legfeljebb 10 %-kal meghaladja."
Az önkormányzat támogatása szerint a juttatások a rászorultság vizsgálata nélkül történnek, tehát saját rendeletével ellentétes az önkormányzat gyakorlata, mivel a rászorultság vizsgálatának hiánya egyidejűleg kizárja a rendelet 13.§ (1) és (2) bekezdésének alkalmazását, tehát a jövedelmi, vagyoni viszonyok figyelembevételét.

Az érintett alkotmányos jogok

Az Alkotmány 57.§-ának (5) bekezdése: "A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, mely jogát vagy jogos érdekét sérti." Az Alkotmány 64.§: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé."

Ajánlások

Az 1993. évi LIX. törvény 20.§ (1) bekezdés alapján a következő ajánlásokat teszem:
Kérem a polgármestert, hogy panaszos által jelzett három kérelmével kapcsolatban részletesen nyilatkozzon, azok milyen juttatás iránt kerültek előterjesztésre, az elbírálás mi módon történt. A határozatok egy-egy példányának szíves megküldését kérem, csatolva a határozatok átvételét igazoló dokumentumot.
Amennyiben az írásban előterjesztett kérelmek valóban nem kerültek elbírálásra, úgy ezen kérelmek soronkívüli elbírálását kérem, a meghozott  határozatok egy-egy példányát részemre is kérem megküldeni.
Javaslom az önkormányzat gyakorlatának felülvizsgálatát és a szociális juttatások odaítélésénél a rászorultsági elv feltétlen érvényre juttatását, tehát a szociális törvény elvének, valamint a helyi önkormányzat rendeletének maradéktalan betartását.

Budapest, 1995. május 22.

Gönczöl Katalin