OBH 69/1995.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr.Izafé Éva

Az eljárás megindulása

K.J.-né pocsaji lakos panasszal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, sérelmezve, hogy az önkormányzat - másokkal ellentétben - nem részesítette lakásépítési támogatásban.
A vizsgálat megindítása során információ és iratbeszerzés céljából megkerestem az önkormányzat polgármesterét.

A megállapított tényállás

A megküldött iratok, a polgármester nyilatkozata, valamint panaszos előadásából megállapítást nyert, hogy a család az önkormányzat jogelődjétől még 1986-ban tanácsi értékesítésű ingatlan tulajdonjogát szerezte meg, mintegy 170.000 Ft. értékben.
A jogutód önkormányzat 1991-ben alkotott rendeletet a lakáscélú támogatásokról. Panaszos családja 1992-ben döntött arról, hogy a korábbi szoba-konyhás ingatlanok helyett új családi házat építenek, mivel házasingatlan vásárlására a szociálpolitikai kedvezmény nem volt igénybe vehető.
Időközben tudomásukra jutott, hogy az önkormányzat rendeletet alkotott különböző támogatási formákra, így pl. vásárlásra, építkezésre.
Igényüket benyújtották, melyre azt a választ kapták, hogy a férj betöltötte 30. életévét, így támogatásban nem részesülhetnek.
Panaszos fő sérelme, hogy nem házas, független igénylők, valamint a férjnél idősebb kérelmezők is kaptak támogatást, panaszos háromgyermekes családja pedig nem. 
Újabb kérelmet nyújtottak be, melyben arra is rákérdeztek, hogy az előbb említett kérelmezők miért kaphattak segítséget. Kérelmüket az önkormányzat elutasította, kérdéseikre nem kaptak választ. Az építkezés befejezése érdekében bankhitel felvételére kényszerültek. Az igen magas havi OTP törlesztés 1994. január hónap után már elviselhetetlenné vált, ekkor ugyanis a férj munkanélkülivé vált.
Több sikertelen segítségkérés után némi változást eredményezett, hogy a család rendszeres nevelési segélyben részesült az önkormányzattól, de csak átmeneti időre. A család kiadásai a panasz időpontjában úgy alakultak, hogy mindössze 3990 Ft. maradt az öt fő megélhetésére.

Az ügy jogszabályi háttere

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról:
"16.§ (1) A képviselő-testület a törvény által nem szabályozott helyi társadalmi viszonyok rendezésére, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak végrehajtására önkormányzati rendeletet alkot."
106/1988. (XII.26.) MT rendelet a lakáscélú támogatásokról:
"Helyi támogatás
10.§ (1) A helyi önkormányzatok kamatmentes kölcsönt, illetőleg részben vagy egészben vissza nem térítendő támogatást nyújthatnak a rászoruló családok részére a lakótelek, az új vagy a használt lakás megszerzéséhez, a lakás bővítéséhez, felújításához, fenntartásához, a lakáscélú kölcsön törlesztőrészleteinek, lakás bérleti díjának megfizetéséhez vagy más, a lakással kapcsolatos költség viseléséhez.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott célokra nyújtható helyi támogatás odaítélésének feltételeit - az építés, a szervezés és a megszerzés módjától függetlenül, kizárólag a rászorultságra tekintettel - a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg.
(3) Ha a helyi támogatásban részesülő személy lakásépítési kedvezményt vagy pénzintézeti kölcsönt vesz igénybe, a helyi támogatás összegét a kedvezményt vagy kölcsönt folyósító pénzintézet útján kell nyújtani."

Pocsaj Község Önkormányzatának 6/1991. (V.8.) számú Ör. rendelete a lakáscélú támogatások megállapításáról:
"8/1992. (IV.29.) számú Ör. rendelet a 6/1991. (V.8.) számú rendelet módosításáról."
3/1994. (I.25.) számú Ör. rendelet és 8/1992. számú Ör. rendelet hatályon kívül helyezéséről."

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat során a következő lényegesebb megállapításokat tettem. 
Az önkormányzat 6/1991. számú, lakáscélú támogatásról szóló rendelete valóban nem tartalmazott életkorra vonatkozó kikötéseket, ezt a 8/1992. évi módosítással rendelte el, amikor 20-30 év közötti, első lakáshoz jutó fiatal házasok részére határozta meg a nyújtható támogatást.
Panaszos kérelmét e módosítást követően nyújtotta be, így az önkormányzat a hatályos rendeletre való hivatkozással tagadta meg a kérelem teljesítését.
A polgármester nyilatkozata, valamint a rendelkezésre álló iratanyag nem adott választ panaszos azon sérelmére, hogy miként kaphatott független, valamint nyugdíjas házaspár is támogatást. Erre csak a teljes iratanyag átvizsgálása adhatna érdemi választ, mely jelen ügy szempontjából megoldást nem adna. (Figyelembe kell azt is venni, hogy az önkormányzati alaprendelet nem tesz említést életkorról, így elképzelhető, hogy az 1992. április 29-ei módosításig jogosan történtek támogatások a kifogásolt különböző korosztályú személyek részére is.)
A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a rendelkezésére álló anyagi keretek között részben eleget tesz az igények kielégítésének, ugyanakkor a lehetőségek keretei között nyújtott gondoskodás szociális biztonságot nem ad panaszos családjának. A polgármester úgy nyilatkozott (1995. október 31-ei és 1996. január 28-ai közlés), hogy újabb lakástámogatást és rendszeres nevelési segély megállapítását szabályozó rendeleteket nem alkottak, így e szabályozatlanság szintén hozzájárul panaszos által sérelmezett állapothoz.
A szociális biztonság fogalma pontosan azt fejezi ki, hogy megfelelő szintű életminőséghez való emberi jognak legalább olyan szintűnek kellene lennie, hogy az életben való részvétel biztosításával az ellátásokat igénybe vevők ténylegesen is a társadalom teljes értékű tagjának érezhessék magukat.
A szociális biztonsághoz való jog szabályozásával az alkotmány több helyen is foglalkozik, ennek ellenére annak konkrét tartalma nem került meghatározásra. Az Alkotmánybíróság bíráinak többségi álláspontja szerint az alapjogként való szabályozás nem keletkeztet alanyi jogot az ellátásra, az az állam kötelezettségvállalását jelenti, amelynek mértékét a törvényhozás és a  kormány az ország teherbíró képességeinek függvényében állapítja meg. Jelen esetben látható, hogy az önkormányzat teherbíró képessége nem fedi a ma kívánalomként jelentkező szociális biztonság fogalmát. A jelentkező nagyszámú igény és a korlátozott anyagi szint mindenképpen sérelmeket okoz, a döntések rejtett diszkriminációt hordozhatnak magukban. (Panaszos megjegyzése: Én nem kaptam, de a nyugdíjas házaspár, a 20 éves független igen.")
A vizsgálat azt is megállapította, hogy panaszos ügyében kelt határozatok meghozatalakor részben olyan jogszabályokra való hivatkozás történt, melyek a határozat keltének időpontjában már nem voltak hatályban.

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény  A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
"2.§ (1)  A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A jogbiztonság kiemelkedően fontos jogállami érték, s ebből eredően meghatározott kötelezettségek hárulnak mind a jogalkotó, mind a jogalkalmazó szervekre."
Mindezért megállapítható a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenesség, különös figyelemmel arra, hogy ezen életviszonyok szabályozása már korábban a településen létezett, jelenlegi hiánya pedig az állampolgárok egy csoportját (a jelenlegi rászorultakat) megfosztotta a korábbi igénylőkhöz hasonló igényük kielégítésének még a lehetőségétől is.
"17.§ A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E.§ (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapította, hogy kérelmezők konkrét panaszával kapcsolatban nem állapítható meg alkotmányos visszásság, de a rendeletalkotások elmaradása, a szabályozás és az anyagi teljesítőképesség hiánya miatt alkotmányos visszásság keletkezett.

Ajánlások

Az 1993. évi LIX. törvény 21.§ (1) bekezdés, valamint a 25.§ alapján a következő ajánlásokat teszem:

Az önkormányzat (amennyiben a nyilatkozatok megtétele óta még nem kezdeményezte) anyagi lehetőségeinek függvényében alkosson helyi rendeletet a lakáscélú támogatások megállapításáról, akár önállóan, akár más támogatásai formákkal egybekötötten. E rendelet megalkotásával, a jogosultak körének meghatározásával, a feltételek pontos kimondásával nagyrészt kiküszöbölhetők lennének panaszos által előadottakhoz hasonló sérelmek.

Ugyancsak kezdeményezem, hogy az önkormányzat az 1990. évi LXV. törvény 16.§-ában kapott felhatalmazás alapján alkosson rendeletet a rendszeres nevelési segély tárgyában.

Budapest, 1996. október 28.

Dr. Polt Péter