OBH 10860/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A gépkocsival közlekedő panaszos 1997. február 9-én, Budapest külterületén a rendőrjárőr megállásra felhívó jelzését tévesen értelmezte és  tovább haladt. A későbbi megállítását követő rendőri intézkedést kulturálatlannak, sértőnek ítélte meg, ezért panasszal élt az illetékes rendőrhatóság vezetőjénél. Panaszát elutasították, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult.
	A beadvány alapján az  1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet a közúti közlekedés szabályairól
A rendőr jelzései
6. § (2) Ha a rendőr a forgalmat nem útkereszteződésben irányítja,
a) a járművek megállítására
aa) karjának vagy fehér szegélyű piros tárcsának függőleges feltartásával, piros vagy fehér fény körbeforgatásával, illetőleg síppal ad jelzést.
17/1968. (IV. 14.) Korm. rendelet egyes szabálysértésekről   
Tilos jelzés figyelmen kívül hagyása
50. § Az a járművezető, aki járművével a rendőr vagy a járműforgalom irányítására szolgáló jelzőkészülék tilos jelzésének figyelmen kívül hagyásával tovább halad, húszezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
Közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése
51. § Aki a közúti közlekedés szabályait - a 43-50. § -ban meghatározott eseteken kívül - megszegi, tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
A Rendőrség hatósági fórumrendszere
23. § A Rendőrség hatáskörébe tartozó ügyben - ha jogszabály másként nem rendelkezik - első fokon a rendőrkapitányság, másodfokon a rendőr-főkapitányság jár el.
JOGORVOSLAT
92. § (1) Az e törvényben szabályozott rendőri intézkedések, illetve a kényszerítő eszközök alkalmazása miatti jogorvoslatra a büntetőeljárás, az államigazgatási eljárás és a szabálysértési eljárás szabályai az irányadók.
(2) A Rendőrség által lefolytatott államigazgatási vagy szabálysértési eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedés elleni panaszt az ügy érdemében hozott, vagy az eljárást megszüntető határozat elleni jogorvoslati kérelemben kell előterjeszteni.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett határozat ellen jogorvoslati kérelem előterjesztésére nem kerül sor, az eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedéssel szemben a 93. § rendelkezésének figyelembevételével panasznak van helye.
93. § (1) Ha a rendőri intézkedést követően a 92. § (2) bekezdésében említett eljárás nem indul, a panaszt a sérelem bekövetkezésének napjától számított 8 napon belül az intézkedést foganatosító rendőri szerv vezetőjéhez kell benyújtani. Ha a panaszolt intézkedéssel kapcsolatban a 92. § (1) bekezdés szerinti eljárás indul, a panaszt soron kívül kell elbírálni.
(2) A rendőri szerv vezetője a panasz tárgyában a beérkezéstől számított 8 napon belül indokolt határozattal dönt.
(3) A határozat ellen a panaszos a közléstől számított 8 napon belül a felettes szerv vezetőjénél fellebbezéssel élhet. A felettes szerv a fellebbezés beérkezésétől számított 8 napon belül indokolt határozatában az elsőfokú határozatot helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti.
1977. évi I. törvény a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról
A panasz megvizsgálása
17. § (1) A panasz olyan kérelem, amely egyéni jogsérelem vagy érdeksérelem megszüntetésére irányul és elintézése nem tartozik más, jogilag szabályozott - így különösen bírósági, államigazgatási, munkaügyi (szövetkezeti) döntőbizottsági - eljárásra.
18. § (1) Ha a panasz valamely szerv tevékenysége (mulasztása) ellen irányul, a panaszt az érintett szerv vezetője vizsgálja meg és intézi el.
(2) A szerv vezetőjének vagy más eljáró dolgozójának magatartása ellen irányuló panaszt a közvetlen felettes intézi el.
(3) Ha a panasztevő az intézkedést nem tartja kielégítőnek, kérelmére a panaszt - felülvizsgálat keretében - a felettes szerv intézi el. A felettes szerv intézkedése ellen további panasznak nincs helye.
      
Megállapított tényállás:
	A panaszos 1997. február 9-én este 22 óra körül gépkocsijával a Kamaraerdei úton haladt Budaörs felé. A párás, ködös időben észrevette, hogy a haladási irányával szemben fehér jelzőfénnyel köröznek. Reflektorát tompította és a jelzés helye felé közeledve látta, hogy egy rendőr adja a jeleket. Amikor a rendőrhöz ért, a köröző jelek vízszintessé váltak, amiből úgy gondolta, hogy tovább engedték és ezért folytatta útját.
	Néhány száz méter megtétele után a visszapillantó tükrében észrevette, hogy kék megkülönböztető jelzést használva egy rendőrautó jön utána. Gondolta, hogy mégis meg akarják állítani, ezért lefékezett, maga elé engedte a rendőrautót, majd kocsijából kiszállva, széttárt kezekkel - elnézést kérve - az ugyancsak kocsijukból kiszálló rendőrök felé ment. 
	A rendőrök pisztolyt fogtak rá, a járőr egyik tagja a kocsijához parancsolta, lökdöste, megmotozta, eközben lábába rúgott, mert nem tette eléggé szét, megszondáztatta, majd minősíthetetlen hangnemben elvette az iratait, a gépkocsit és tartozékait ellenőrizte. Az intézkedést 2000 forint helyszíni bírság kiszabásával fejezték be.
	A panaszos az intézkedés miatt a BRFK XI. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjéhez fordult, elsősorban a rendőri fellépés módját kifogásolva. Panaszlevelében sérelmezte, hogy a rendőrök a sötét, teljesen lakatlan vidéken, "rejtekhelyről előugrálva, halványan pislogó zseblámpával" ijesztgetik a békés lakosságot, nem kapcsolják be az út mellett álló rendőrautó megkülönböztető jelzéseit, nem használnak világító rendőrbotot és szükségtelenül agresszív fellépést tanúsítottak vele szemben.
	A panaszban foglaltakat a kapitányság vezetője megvizsgáltatta és 1997. március 6-án kelt 151-RP/3/97. sz. határozatával elutasította. A vizsgálat megállapította, hogy a rendőri fényjelzést halogén elemlámpával adták, először körkörösen, majd amikor az ellenőrzésre felszólított gépkocsi lelassított, vízszintes jelzéssel mutatták meg a leállás helyét. Mivel a panaszos a lassítás után a rendőrjárőrt megkerülve kb. 50-60 km-es sebességgel elhajtott, a járőr megkülönböztető jelzés használatával utánament és megállította. A határozat indoklásában szerepel, hogy a panaszos a vizsgálatot folytató rendőrtisztnek tett nyilatkozata szerint elismerte a rendőri jelzés téves értelmezését és a helyszíni bírság jogosságát. Kijelentette azt is, hogy csak felindulásában írta, hogy a rendőrök pisztolyt fogtak rá. Az intézkedés során használt, általa sérelmezett hangnem részben az ő - a rendőrökkel szemben tanúsított - magatartásának tudható be. A kapitányság vezetője figyelmeztette a járőröket, hogy a jövőben indulatmentesen intézkedjenek.
	A panaszos a határozat ellen panasszal élt a budapesti rendőr-főkapitánynál. Továbbra is vitatta a rendőri jelzés szakszerűségét, kifogásolta a kötelező tartozékok (háromszög, elsősegély doboz) ellenőrzése során használt hangvételt, illetve azt, hogy az intézkedést végző rendőr szemtelennek, pofátlannak nevezte. Panaszában leírta, hogy az örsparancsnok elnézéskérését elfogadta, de nem értett egyet az ügyet lezáró határozat minősítésével, amely "alaptalanságra" hivatkozva utasította el a rendőrkapitányhoz tett beadványát. A budapesti rendőrfőkapitány 1997. július 3-án kelt, 111-513/1997.RP. sz. határozatával az I. fokú határozatot helyben hagyta.
	A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában korábbi - kivizsgált - kifogásai mellett sérelmezte, hogy az elutasító határozat elleni fellebbezését az első fokú rendőri szervhez kellett benyújtania. a másodfokú döntés ellen nincs további jogorvoslati lehetősége és továbbra sem értett egyet az "alaptalan" minősítéssel.
      
 	A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos által sérelmezett rendőri intézkedés körülményeit a BRFK XI. kerületi rendőrkapitányság vezetője a rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény és a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény rendelkezései alapján kivizsgálta, a vizsgálat eredményét határozatban a panaszossal közölte. A vizsgálat során a panaszost is meghallgatták és az intézkedő rendőrök parancsnoka a sérelmezett intézkedési stílus miatt a panaszostól elnézést kért, az eljáró rendőrt a kapitányság vezetője figyelmeztetésben részesítette. Az ügy lezárását a panaszos - amint ezt a főkapitányhoz írt beadványában is kifejezte - elfogadta. 
	Az első fokú határozat rendelkező részében az "alaptalan" kifejezés használata azt fejezte ki, hogy a sérelmezett intézkedéssel szemben támasztott kifogásokat a vizsgálat során nem lehetett alátámasztani, illetve azok egy részét a vizsgálat során a panaszos visszavonta. A határozat az államigazgatási eljárás előírásainak minden vonatkozásában megfelelt.
	A panaszügyekben eljáró rendőrhatósági fórumrendszert a rendőrségről szóló törvény állapítja meg. Az ügy mielőbbi végleges lezárása az ügyfélnek és a hatóságnak egyaránt érdeke. Ugyanígy mindkettőnek érdeke fűződik az esetleges hibák minél gyorsabban történő kijavításához is. A hatósági eljárásokban éppen ezért a panaszokat, fellebbezéseket minden esetben a határozatot hozó első fokú szervhez kell benyújtani, lehetőséget adva arra, hogy az államigazgatási szervek - pontosan körülhatárolt feltételek mellett - az általuk hozott határozatok hibáit saját hatáskörben orvosolják. 
	Mindezekre tekintettel az eljárásban alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság nem állapítható meg, az érdemi sérelmet pedig a jogorvoslat során orvosolták, ezért a vizsgálatot lezárom.
  
Budapest, 1998. december 9.

Gönczöl Katalin