OBH 10815/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Az eljárás megindítása:

A panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalához fordulva kifogásolta, hogy az önkormányzat az általa indított birtokvédelmi eljárásban nem tett érdemi intézkedést. Panaszolta még, hogy az önkormányzattól  többszöri ígéret ellenére nem kapott lakást.

A birtokvédelmi eljárás elhúzódása az állampolgár jogbiztonsághoz való alkotmányos jogának sérelme veszélyével jár, ezért vizsgálatot indítottam. 

A tényállás

A panaszos és családja 1990-ben költözött Budapestre, és a Bp. VII. kerületi önkormányzat tulajdonában álló lakás bérlője, mint a lánya élettársa fogadta be őket a 16 m2 - es szükséglakásba. Az iratok között található olyan iratmásolat, amely azt igazolja, hogy a bérlő 1990-ben 100 ezer forintot a panaszostól átvett. A fizetés jogcíme az ügyvédi ellenjegyzéssel készült dokumentumon nem szerepel, de 1992-ben az önkormányzat a lakás igénybevétele iránt eljárást indított, mert tudomásukra jutott, hogy a lakást a bérlő elhagyta. A fellebbezés folytán megismételt eljárásban a bérlő tanúkkal bizonyította, hogy a lakást nem a visszatérés szándéka nélkül hagyta el, csak az élettársával vesztek össze, de kapcsolatuk rendeződött közben, ezért az igénybevételi eljárást megszüntették.

1995-ben a panaszos lánya méltányosságból, pályázaton kívül, 3 gyermekére tekintettel élettársa nélkül kapott egy 26 m2 -es lakást Bp. VIII. kerületében. E lakás kiutalását megelőzően a panaszos nyilatkozatban mondott le arról, hogy az önkormányzattól lakást igényel. A panaszos lánya elköltözését követően is a lakásban maradt, és a bérlő létesített új lakcímet.

1997.március 11. -i dátummal a panaszos a bérlő lakásába állandó lakosként bejelentkezett, de tekintettel arra, hogy a korábbi ideiglenes lakcíme (tartózkodási helye) két év után megújítás hiányában megszűnt, a befogadáshoz az önkormányzat engedélyére is szükség lett volna. Az iratokból nem állapítható meg, hogy ilyen engedély hiányában hogyan jegyezték be. Az iratok között található olyan iratmásolat is, amely a bérlő aláírásával ellátott 1994. április 13-i keltezésű "kérelem a lakásba való befogadáshoz" nyomtatványon 1997. november 17-i önkormányzati érkeztetés található.

A panaszos 1997. szeptember 12-én nyújtott be kérelmet az önkormányzathoz, melyben jelezte, hogy a bérlő azzal fenyegeti, hogy a lakásból bírósági ítélet nélkül ki fogja tenni. Erre a beadványra - amely csupán a birtoksérelem veszélyére hívta fel a hatóság figyelmét - nem indult eljárás az önkormányzatnál.  Ezt követően több kérelmet nyújtott be az önkormányzat jegyzőjéhez, illetve polgármesteréhez, - főként lakásigénylést - de a birtokvédelmi eljárás folytatására csak 1998. júniusában került sor. 

A bérlő - beváltva fenyegetését - 1997. szeptember 14-én a lakást kiürítette, és a panaszos bútorait a ház udvarán helyezte el. A panaszos 1998. május 18-án ismét birtokvédelmi eljárást indított, amire 1998. június 3-án személyes meghallgatást tartottak, és a lakás bérlője az ott tartózkodásának jogcímét igazolta, és 1998. június 6-i keltezéssel a panaszos kérelmét az hatóság elutasította, azzal az indokkal, hogy a kérelmező a lakás birtoklására nem rendelkezik jogalappal. E határozatot a kérelmező nem kapta meg, mert - mint a megküldött tértivevény igazolja - azt olyan címre kézbesítették, amelyből kizárását a kérelmező kifogásolta.

Az  ügy jogi háttere:

A./ 1949. évi XX. tv.		A Magyar Köztársaság Alkotmánya 
B./ 1959. évi IV. tv. 		A Polgári Törvénykönyvről 
C./ 1960. évi 11. tvr. 		A Ptk. hatálybalépéséről és végrehajtásáról (Ptké)
D./ 1957. évi IV. tv.  		Az államigazgatási eljárás általános szabályairól
E./ 1992. évi LXVI. tv.  	A polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról
F./ 1/1971.(II.8.)Korm. r.	A lakások elosztásáról és a lakásbérletről
G./ 1993. évi LXXVIII. tv.  	A lakások és helyiségek bérletére, v.mint az elidegenítésükre  				vonatkozó  egyes szabályokról

Az  alkalmazott jogszabályok:

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 

57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

Az 1959. évi IV. törvény (Ptk.)

187. § (1) A birtokot megszerzi, aki a dolgot magához veszi, vagy akinek az más módon hatalmába kerül (birtokos).

188. § (1) Ha a birtokost birtokától jogalap nélkül megfosztják, vagy birtoklásában zavarják (tilos önhatalom), birtokvédelem illeti meg. (2) A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak a kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg. (3) A birtokos jogcíme szerint részesül birtokvédelemben azzal szemben is, akitől a birtokát származtatja, illetőleg akinek a birtokát időlegesen átengedte.

190. § (1) A birtokos a birtoka ellen irányuló támadást – a birtok megvédéséhez szükséges mértékben – önhatalommal is elháríthatja. (2) Az elveszett birtok visszaszerzése érdekében önhatalmúlag csak akkor lehet fellépni, ha más birtokvédelmi eszközök igénybevételével járó időveszteség a birtokvédelmet meghiúsítaná.

191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését. (3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is. 
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.

192. § (1) Az a fél, aki a jegyző határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól kérheti a határozat megváltoztatását. (2) A birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését egy év eltelte után közvetlenül a bíróságtól kérheti. A birtokos közvetlenül a bírósághoz fordulhat akkor is, ha az ügyben a birtokláshoz való jogosultság is vitás. (3) A bíróság a birtokperben a birtokláshoz való jogosultság alapján dönt; a békés birtoklásban megzavart fél jogosultságát vélelmezni kell.

193. § (1) Aki jogalap nélkül van a dolog birtokában, köteles a dolgot a birtoklásra jogosultnak kiadni.

Az 1960. évi 11. tvr. (Ptké.)

26. § (1) A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes. (2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.

27. § (1) A hasznok, károk és költségek kérdésében hozott határozat végrehajtása a birtokvitában eljáró jegyző székhelye szerint illetékes helyi bíróság (városi, fővárosi kerületi bíróság, a továbbiakban: helyi bíróság) hatáskörébe tartozik. (2) A hasznok, károk és költségek kérdésében hozott határozat alapján végrehajtásnak nincs helye akkor, ha az érdekelt fél akár ebben a kérdésben, akár a birtoklás kérdésében keresetet indított. (3) A bíróság a hasznok, károk és költségek kérdésében akkor is határoz, ha az érdekelt fél csak a birtoklás kérdésében indított keresetet.

28. § (1) A jegyző határozatát meghozatala után haladéktalanul írásban közölni kell. (2) A határozatot sérelmesnek tartó fél az ellenérdekű fél ellen a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül indíthat keresetet. A határidő elmulasztása esetén igazolásnak van helye; az igazolás felől a bíróság dönt. (3) A keresetlevelet akár a jegyzőnél, akár e szerv székhelye szerint illetékes helyi bíróságnál be lehet nyújtani. A jegyző a keresetlevelet az ügyre vonatkozó iratokkal együtt három napon belül köteles a helyi bírósághoz áttenni.

29. § Amennyiben a Ptk. vagy ez a törvényerejű rendelet eltérően nem rendelkezik, a jegyző előtti eljárásra az Áe. a bíróság előtti eljárásra pedig a Pp. rendelkezéseit kell alkalmazni.

Az 1957. évi IV. törvény

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.

Az 1992. évi LXVI. tv.

26. § (4) A lakcímbejelentés ténye önmagában a lakás használatához fűződő, valamint egyéb vagyoni jogot nem keletkeztet és nem szüntet meg.
1/1971.(II.8.)Korm. rendelet (A Lakástörvény 1994. I. 1-jével hatályon kívül helyezte.)

94. § (2) a) Ha a bérlő a lakást két hónapot meghaladó időre elhagyta, tanácsi bérlakás esetében a lakásügyi hatóság (...) a lakást igénybe veheti, (3) A (2) bekezdés alkalmazása során a lakást nem lehet elhagyottnak tekinteni, ha a bérlő abból azért van távol, mert gyógykezelésben részesül; katonai szolgálatot teljesít; a lakóhelyén kívül dolgozik és ott nincs állandó lakása; a lakóhelyén kívül végzi tanulmányait; szabadságvesztés büntetését tölti; az épület vagy a lakás karbantartásával, felújításával, helyreállításával, átalakításával, bővítésével vagy korszerűsítésével kapcsolatos munkák miatt a lakást rendeltetésszerűen, átmenetileg nem tudja használni; üdül, vagy családi, illetőleg egészségügyi körülményei ezt indokolttá teszik.

103. § (1) A bérlő a lakás egy részét lakás céljára albérletbe adhatja. (2) Az egész lakás vagy a lakószobák számának több, mint 50%-a csak arra az időre adható albérletbe, amíg a bérlő a 94. § (3) bekezdésében említett okból van távol a lakásából.

114. § (2) A bérlő által elhagyott és emiatt igénybevett tanácsi bérlakásban jogcím nélkül visszamaradt olyan jóhiszemű személy részére, aki a bérlő halála esetén a lakásbérleti jogviszony folytatására volna jogosult, a lakást – kérelmére – akkor is ki kell utalni, ha abban a bérlővel öt évnél rövidebb ideig lakott együtt és az a lakásigénye mértékének alsó határát nem haladja meg.

Az 1993. évi LXXVIII. tv. (Lakástörvény)

21. § (2) Önkormányzati lakásba a bérlő a bérbeadó írásbeli hozzájárulása nélkül is befogadhatja házastársát, gyermekét (örökbefogadott, mostoha-, és nevelt gyermekét), jogszerűen befogadott gyermekétől született unokáját, valamint szülőjét (örökbefogadó, mostoha- és nevelőszülőjét).

33. § (1) A bérlő a bérbeadó hozzájárulásával a lakás egy részét albérletbe adhatja. Az albérleti díjban a felek szabadon állapodnak meg. (2) Önkormányzati és állami lakás esetén az albérleti szerződést írásba kell foglalni. (3) Önkormányzati lakás esetén a bérbeadói hozzájárulás feltételeit önkormányzati rendelet határozza meg.

A vizsgálat megállapításai:

A panaszos kérelme részben megalapozott.

Felhívom azonban a panaszos figyelmét, hogy az önkormányzat a tulajdonában álló lakások bérlőinek kiválasztásakor, és a bérleti szerződések megkötésekor nem hatóságként, hanem tulajdonosként jár el, ezért eljárása, illetve mulasztása ügyében az országgyűlési biztos nem rendelkezik hatáskörrel, így ebben a körben eljárást nem folytattam.

Az önkormányzat jegyzője, mint birtokvédelmi hatóság, a panaszos birtokvédelmi kérelmét a Ptk. 191. § (3) bekezdésére tekintettel elutasította, mert a hivatkozott szakasz szerint "A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles".

A lakások elosztásáról és a lakásbérletről szóló 1/1971.(II.8.)Korm. rendelet 114. § (2) bek alapján, ha a bérlő a lakást a visszatérés szándéka nélkül elhagyta, a lakásban maradó jogcím nélküli lakó az igénybe vett lakás bérbeadását kérhette. A lakástörvény azonban a lakás igénybevételének lehetőségét megszüntette, és a felmondásra sem ad jogalapot, ha a bérlő a lakását elhagyja, és ezért a lakásban lakó jogcím nélküli személynek sem biztosít jogot bérleti jogviszony létesítésére. 

A panaszos az adott lakásban - más igazolt jogcím hiányában - csupán szívességi lakáshasználóként lakott, amelyet a lakással rendelkezni jogosult bérlő megszüntethetett. Az a körülmény, hogy a lakás bérlője miért nem lak(hat)ott a bérleményében, nem tisztázott, ezért a Ptk. 190. § (2) bekezdése az önkormányzati lakás bérlőjének is biztosítja az elveszett birtok visszaszerzése érdekében az önhatalom gyakorlásának jogát, ha valószínűsíthető, hogy a más birtokvédelmi eszközök igénybevételével járó időveszteség a birtokvédelmet meghiúsítaná.

A fentiek alapján megállapítottam, hogy az önkormányzat jegyzőjének nevében hozott birtokvédelmi határozat jogkérdésben döntött, amikor megállapította, hogy a tárgyi lakás birtoklására kizárólag a bérlő jogosult.

A határozatot - a rendelkezésemre bocsátott iratok szerint - csak a panaszos által már az eljárás idején nem lakott lakás címére kísérelték meg kézbesíteni, ezért - ha azt időközben nem kézbesítették újra - a határozat nem emelkedett jogerőre, és nem telt el a kereset benyújtására az 1960. évi 11. tvr. (Ptké.)28. § (1) bekezdésében meghatározott 15 napos határidő.

A fentiek alapján megállapítottam hogy az önkormányzat jegyzőjének eljárása sértette az állampolgárok jogorvoslati jogosultságát, és ezzel alkotmányos visszásságot okozott.

Ajánlás:

Az 1993. évi LIX. tv. 21. § alapján felhívom a Bp. VII. kerületi Önkormányzat jegyzőjét, hogy vizsgálja felül a panaszos ügyében hozott birtokvédelmi határozatot, és a kézbesítés körülményeit, és intézkedjen a határozat kézbesítése iránt.

Kérem, hogy álláspontjáról 30 napon belül Hivatalomat, és a Fővárosi Közigazgatási Hivatalt értesítse. 

Budapest, 1998. október 12.

Gönczöl Katalin