OBH 10810/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Somosi György
Az eljárás megindítása

Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában azt sérelmezte, hogy Nyíregyházáról Tiszadadára költözését követően a MATÁV Rt. 1997-ben 37.500 Ft. belépési díj megfizetésére hívta fel. Panaszos határozottan emlékszik, hogy 1988-ban 12.000 Ft. belépési díjat már megfizetett, ezt azonban igazolni nem tudja. Sérelmezte továbbá, hogy a Nyíregyházi Távközlési Centrum vezetőjének 1997. szeptember 23-án írt levelére nem kapott választ.

Vizsgálatom során az 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdése alapján felkértem a MATÁV Rt. elnök-vezérigazgatóját a panaszok kivizsgáltatására.

Az ügy jogszabályi háttere és az érintett alkotmányos jogok

A 84/1995. (VII.12.) Korm. rendelet 2. § (3) bekezdése szerint a rendelet hatálybalépése előtt befizetett beruházási hozzájárulást az annak beszedésére jogosult távközlési szervezet - a külön jogszabályban foglaltak szerint - köteles nyilvántartani.

A közcélú távbeszélő szolgáltatás-hozzáférési pont létesítéséért fizetendő egyszeri belépési díjról szóló 11/1995. (VII. 12.) KHVM rendelet 3. § (5) bekezdése kimondta, hogy a szolgáltató köteles az igénylők, illetőleg előfizetők által befizetett belépési díjelőlegekről és belépési díjakról nyilvántartást vezetni. Ha az igénylő (előfizető) a belépési díjat vagy belépési díjelőleget nem fizeti meg, a szolgáltató jogosult az igénylést nyilvántartásából és sorolási rendszeréből törölni.
A rendelkezés első mondata azzal a megállapítással egészült ki, hogy a szolgáltató köteles az előfizetők részére igazolást adni. Az 1997. október 15-től hatályos módosítást követően az (5) bekezdés első mondata tehát így szól: "A szolgáltató köteles az igénylők, illetőleg előfizetők által befizetett belépési díjelőlegekről és belépési díjakról nyilvántartást vezetni, és erről az igénylők, illetőleg az előfizetők részére igazolást adni."

A távközlési beruházási hozzájárulásról szóló 16/1987. (V.13.) MT számú rendelet 1. §-a kimondja, hogy a távközlési hálózat fejlesztésére fordítható pénzügyi források kiegészítése érdekében egyes előfizetői távközlési berendezések létesítéséért, áthelyezéséért távközlési beruházási hozzájárulást kell fizetni. Fizetésre kötelezettek mindazok, akik részére a Magyar Posta távbeszélő, előfizetői távgépíró és adatátviteli állomást vagy közvetlen összeköttetést létesít vagy ilyet áthelyez.
A távközlési beruházási hozzájárulásról szóló 2/1987. (V.13.) MP számú rendelkezés 2. § (1) bekezdése szerint a távbeszélő fő- vagy ikerállomás létesítéséért a tényleges szerelési költségen, illetve szerelési díjon felül beruházási hozzájárulást kell fizetni.
A létesítésért fizetendő hozzájárulás összege magánszemélyek esetében főállomásonként 12.000 Ft., ikerállomásonként 8.000 Ft.

A MATÁV Rt. Üzletszabályzata /V.fejezet 21.2 pont/ kimondja, hogy a szolgáltató 2000. június 1-ig a korábban fizetett beruházási hozzájárulások teljes összegét visszafizeti azoknak az előfizetőknek, akik előfizetői jogviszonyuk megszűnésekor igazolják, hogy a beruházási hozzájárulást a korábbi szabályok szerint megfizették. Amennyiben a beruházási hozzájárulás visszafizetésére annak befizetését követő 5 éven belül kerül sor, nem kell igazolnia az előfizetőnek vagy jogutódjának a befizetés tényét, ha a szolgáltató nyilvántartása szerint a beruházási hozzájárulás megfizetése megtörtént.

A Magyar Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
A 13. § (1) bekezdése rögzíti, hogy a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

A vizsgálat megállapításai

Az illetékes Távközlési Centrum nyilvántartásait 1978-ig visszamenően átvizsgálta, azonban a panaszos nevén távbeszélő állomásért fizetett beruházási hozzájárulás megfizetéséről igazolást nem talált.

Az elnök-vezérigazgató közölte, hogy panaszos az illetékes Távközlési Centrumnak írt levelében 6.000 Ft. belépési díjat + 2.000 Ft. szerelési díjat említ, míg az Országgyűlési Biztos Hivatalához intézett beadványában 12.000 Ft. befizetéséről tesz említést.

Az elnök-vezérigazgató mellékelte a panaszos 1997. szeptember 23-i levelére rendes levélként megküldött, 1997. október 1-i keltezésű válaszlevelet. A levélben az áll, hogy a szolgáltató nyilvántartása szerint az állomás felszerelésekor beruházási hozzájárulás megfizetése nem történt.

Panaszos 1988. óta, tehát a 16/1987. (V.13.) MT számú rendelet és a 2/1987. (V.13.) MP számú rendelkezés hatálybalépését követően rendelkezett távbeszélő állomással, ami azt jelenti, hogy az állomás létesítéséért - az MT rendelet alapján - beruházási hozzájárulást kellett fizetnie. A szolgáltató a beruházási hozzájárulás korábbi megfizetéséről nem talált igazolást.

A MATÁV válaszában Üzletszabályzata V. fejezetének 21.2. pontjára hivatkozva azt közölte, hogy amennyiben az előfizető 5 évnél régebben vásárolt távbeszélő állomást, a belépési díj befizetésének igazolása az ő és nem a szolgáltató feladata. Az Üzletszabályzat említett pontja a beruházási hozzájárulás visszafizetésének szabályait tartalmazza; úgy rendelkezik, hogy a szolgáltató 2000. június 1-ig a korábban fizetett beruházási hozzájárulások teljes összegét visszafizeti azoknak az előfizetőknek, akik előfizetői jogviszonyuk megszűnésekor igazolják, hogy a beruházási hozzájárulást a korábbi szabályok szerint megfizették. A Szabályzat kimondja továbbá, hogy amennyiben a beruházási hozzájárulás visszafizetésére annak befizetését követő 5 éven belül kerül sor, nem kell igazolnia az előfizetőnek vagy jogutódjának a befizetés tényét, ha a szolgáltató nyilvántartása szerint a beruházási hozzájárulás megfizetése megtörtént.
A konkrét ügyben nem a beruházási hozzájárulás visszafizetésének elmaradását sérelmezte az állampolgár hanem azt, hogy a szolgáltató az áthelyezési kérelem intézése során 37.500 Ft. megfizetésére hívta fel.

Az Üzletszabályzat hivatkozott pontja alapján mentesül az előfizető a befizetés tényének igazolása alól, ha a beruházási hozzájárulás visszafizetésére a befizetést követő 5 éven belül kerül sor, és a szolgáltató nyilvántartása szerint a hozzájárulás megfizetése megtörtént. A Szabályzatnak ez a rendelkezése azonban nem arra az esetre vonatkozik, hogy kinek kell bizonyítania a hozzájárulás korábbi megfizetését akkor, ha nem a beruházási hozzájárulás visszafizetésére vonatkozik az előfizető igénye. A beruházási hozzájárulás  korábbi megfizetése vagy annak elmaradása az áthelyezési és átírási kérelmeknél is felmerülhet.

A 84/1995. (VII.12.) Korm. rendelet 2. § (3) bekezdése szerint a rendelet hatálybalépése előtt befizetett beruházási hozzájárulást az annak beszedésére jogosult távközlési szervezet - a külön jogszabályban foglaltak szerint - köteles nyilvántartani. A 11/1995. (VII. 12.) KHVM rendelet szintén nyilvántartási kötelezettséget állapít meg a szolgáltatónak.

E jogszabályok a távközlési szolgáltatónak állapítanak meg nyilvántartási kötelezettséget és - a vizsgált esetre vonatkozóan - nem rónak igazolási kötelezettséget az előfizetőre. A szolgáltató a korábban befizetett beruházási hozzájárulások nyilvántartására vonatkozó kötelezettsége alapján a nyilvántartására tekintettel ellenőrizheti a korábbi befizetés megtörténtét vagy elmaradását, erről igazolást is adni köteles.

A MATÁV Rt. a megkeresésemre adott válaszában az Üzletszabályzatnak olyan pontjára hivatkozott, amely nem hozható összefüggésbe a beadványban felvetett problámával. Álláspontom szerint a beruházási hozzájárulások korábbi befizetésének bizonyítása tekintetében az Üzletszabályzat nem kellően pontos, nem veszi figyelembe két hatályos jogszabálynak az említett rendelkezéseit. Ez a jogbiztonság alkotmányos elvével összefüggésben sértheti a tulajdonhoz való jogot és így visszásságot okoz.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felkérem a MATÁV elnök-vezérigazgatóját, hogy a korábban befizetett beruházási hozzájárulásokra vonatkozó bizonyítás szabályait a 84/1995. (VII.12.) Korm. rendelet és a 11/1995. (VII. 12.) KHVM rendelet fentebb említett pontjaival összhangban szabályozza újra.
Felkérem továbbá, hogy vizsgálja meg a Társaságnak azt az álláspontját, hogy panaszos nevén távbeszélő állomásért fizetett beruházási hozzájárulás megfizetésére nem került sor tekintettel arra, hogy 1988-ban panaszos az MT rendelet alapján csak a hozzájárulás megfizetésével juthatott állomáshoz.

Mivel panaszos 1997. szeptember 23-án írt levelére a Nyíregyházi Távközlési Centrum válaszolt, a beadvány ezen részét illetően további vizsgálatra nincs lehetőségem.

Budapest, 1998. október 

Dr. Polt Péter