OBH 10767/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr.Déry Kinga

Az eljárás megindulása

Panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalához benyújtott panaszában a Miskolci Rendőrkapitányság nyomozati eljárásával kapcsolatban kifogásolta, hogy ügyében
1. az ügy természeténél fogva megkívánt igazságügyi építész szakértő helyett gépjárműszakértőt rendelt ki a rendőrkapitányság, hogy
2. az általa benyújtott szakértői véleményt a nyomozó hatóság nem vette figyelembe, hogy
3. a rendőrkapitányság által kirendelt szakértő véleményét csupán a szabálysértési eljárás keretében tekinthette meg, azt megelőzően nem észrevételezhette, illetve hogy
4. az eljáró nyomozó elleni elfogultsági kifogásait a rendőrkapitányság figyelmen kívül hagyta.
Az ügyben az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogbiztonsághoz és tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja miatt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993.évi LIX.törvény 16.§ (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat során tájékoztatást végett a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Rendőr-főkapitánysághoz fordultam, mely hatóság az ügyben kért felvilágosítást maradéktalanul rendelkezésemre bocsátotta.

A megállapított tényállás 

A panaszos megosztatlan telkét évtizedeken keresztül húgával közösen használta, mígnem 1991-ben testvére arra szólította fel, hogy a használatában lévő ingatlanrészt ingyen adja neki és családjának át. A panaszos a kérésnek nem tett eleget; saját ingatlanterületét felmérette és elkeríttette. Testvérével való kapcsolata az említett incidenst követően jelentősen megromlott. 1996. közepén a panaszos feljelentést tett testvére és annak férje ellen az ingatlanon húzódó kerítés megrongálása miatt.
1. A panaszos ügyében eljáró Miskolci Rendőrkapitányság a rongálási kár értékének megállapításáért szakértőt rendelt ki, mely a kár összegét 4000.-Ft-ban jelölte meg. A panaszos sérelmezte, hogy a szakértői véleményt nem igazságügyi műszaki szakértő, hanem gépjárműszakértő bocsátotta ki. A nyomozó hatóság rendelkezésemre álló felvilágosítása alapján a kérdéses gépjárműszakértő a rendőrkapitánysághoz becsatolt igazolásoknak megfelelően egyéb tevékenységi kör mellett jogosult volt rongálási kár megállapítására is.
2. A rendőrkapitányság kirendelt szakértője által kiállított szakértői véleménnyel a panaszos nem értett egyet, ezért magánszakértőt vett igénybe. Az új szakértő megállapítása szerint a rongálási kár 86.355.-Ft volt. A panaszos kifogásolta a nyomozó hatóság eljárását atekintetben is, hogy az így megállapított kárösszeget és szakértői véleményt az eljárás során a megelőző szakvélemény mellett nem vették figyelembe. A rendőrkapitányság tájékoztatása szerint azonban - éppen a kérdéses szakvélemény miatt - a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Főügyészség 1998.február 25. napján kelt határozatával a városi ügyészséget a nyomozás továbbfolytatására utasította. A továbbfolytatott nyomozás során sor került a kirendelt szakértő nyilatkozatának beszerzésére a magánszakértői véleménnyel szemben, majd mivel a két vélemény között jelentős volt az eltérés 1998.április 6.napján másik igazságügyi műszaki szakértő került kirendelésre. Az újonnan kirendelt szakértő véleménye alapján a rongálási kár 3700.- és 4400.-Ft közé tehető, mely értékelés alátámasztotta a nyomozó hatóság elsőként kirendelt szakértőjének véleményét. A különbség abból fakadt, hogy az egyik szakértő a kerítés helyreállítási, míg a másik egy új kerítés létrehozásának költségeit állapította meg rongálási kárként.
3. A panaszos sérelmezte továbbá, hogy a rendőrség által kirendelt szakértő véleményét csupán a szabálysértési eljárás megindulásakor tekinthette meg. A rendőrkapitányság tájékoztatása szerint az 1996.szeptember 30.napján kelt nyomozást megszüntető határozatot a nyomozó hatóság megküldte a sértettnek, majd az ellene benyújtható panasz határidejének lejárta után -  1999.október 11.napján - szabálysértési eljárás lefolytatása végett a Polgármesteri Hivatalhoz az eljárás során keletkezett iratokkal együtt áttette.
4. A panaszos végül kifogásolta, hogy a rendőrkapitányság figyelmen kívül hagyta az ügyében eljáró nyomozó ellen több alkalommal is bejelentett elfogultsági panaszait. A megyei rendőr-főkapitányság tájékoztatása alapján azonban a panaszos sem kizárási indítványt, sem pedig akként értékelhető panaszt az ügyben eljáró nyomozó és nyomozó hatóság ellen nem jelentett be.

Az ügy jogszabályi háttere

Az 1973.évi I.törvény a büntetőeljárásról 

148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.

Az érintett alkotmányos jogok
Az 1949. évi XX. törvény a MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYÁRÓL
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai

A panaszos panaszaira külön-külön is kitérve a következőket állapítottam meg.

1. A megyei rendőr-főkapitányság tájékoztatása alapján a rongálási kár megállapítására kirendelt rendőrségi szakértő a becsatolt igazolások alapján több egyéb tevékenységi kör mellett jogosult rongálási kár megállapítására is. Magában az a tény tehát, hogy a kérdéses szakértő gépjárműszakértő, nem jelenti a jelen ügyben elkészített szakvéleményének figyelmen kívül hagyhatóságát, hiszen a rongálási kár megállapítására - a becsatolt igazolásokból kitűnően - hatásköre volt.
	Alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot a fentiekben leírtak miatt e kérdésben megállapítani nem tudtam.
  
2. A panaszos által benyújtott, 86.355.-Ft rongálási kárról szóló szakvéleményre tekintettel a megyei főügyészség 1998.február 25.napján kelt határozatában a városi ügyészséget a nyomozás folytatásának elrendelésére utasította, a városi ügyészség pedig 1998. március 3.napján kelt határozatával a nyomozás továbbfolytatását rendelte el. Így, ha a panasz benyújtásának időpontjában nem is, de azt követően a sérelem orvoslást nyert az újonnan benyújtott szakértői vélemény alapján a nyomozás továbbfolytatásának formájában. A szakértői vélemények közötti különbségekre figyelemmel az 1998.április 6.napján ismét kirendelt szakértő egyébiránt a rongálási kár tekintetében 3.700-4.400.-Ft közötti értéket állapított meg.
	A sérelem orvoslást nyert, ezért alkotmányos joggal összefüggő visszásságot etekintetben sem állapítottam meg.

3. A nyomozó hatóság által első alkalommal kirendelt szakértő véleménye a rongálási kár tekintetében 4.000.-Ft értéket állapított meg. A rongálást bűncselekménnyé minősítő 5.000.-Ft-os értékhatárt el nem érő károkozás miatt bűncselekmény hiányában a nyomozás megszüntetésére került sor. A rendőrkapitányság a megszüntető határozatot a panaszosnak a megszüntetés indokát is megjelölve megküldte, majd az ellene bejelenthető panasz határidejének lejártát követően az iratokkal együtt a Polgármesteri Hivatal Hatósági Osztályára tette át.
	A nyomozás megszüntetéséhez alapul szolgáló szakértői véleményt a nyomozó hatóságnak a sértett részére nem kell "észrevételezésre" megküldenie. Abban az esetben, ha a sértett a nyomozás megszüntetésével nem ért egyet panaszt jelenthet be a sérelmezett határozattal szemben, ahogy ezt a panaszos jelen esetben meg is tette. Az ügyek objektív elbírálását akadályozná az az eljárás, mely megengedhetővé tenné azt, hogy a szakértői véleményeket az egyes sértetteknek a nyomozás megszüntetését megelőzően "észrevételezésre" a nyomozó hatóság megküldje. A megszüntető határozat elleni panasz intézménye éppen azt a célt szolgálja, hogy a jogaiban, érdekeiben sértett érdekelt a határozatot hozó szervhez a határozat ellen ellenvéleményt nyújthasson be, akár éppen eltérő magánszakértői vélemény csatolása formájában is. A nyomozás során születő határozat alapjául szolgáló adatokat - így a szakértői véleményt is - azonban a határozatot hozó hatóságnak kell feldolgoznia, és annak alapján a megfelelő következtetéseket levonnia, ahogy jelen esetben a meghozott megszüntető határozat által meg is tette. 
	A leírtak alapján megállapítottam, hogy a rendőrkapitányság ebben a kérdésben is a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el, és a panaszosnak alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot nem okozott.

4. A panasz utolsó részével, jelesül az elfogultsági kifogással kapcsolatban a következőket állapítottam meg. A megyei rendőr-főkapitányságtól érdeklődésemre megtudtam, hogy a panaszos sem az ügyében eljáró nyomozó, sem pedig a nyomozó hatóság ellen  kizárási indítványt nem tett, és a rendőrkapitánysághoz benyújtott észrevételei sem voltak tartalmuknál fogva akként értékelhetőek.
	A nyomozó hatóságtól kapott tájékoztatás alapján tehát nem lehetett kérdés az elfogultsági kifogás figyelmen kívül hagyása, hiszen nem volt elfogultsági kifogás sem. Az előzőekre tekintettel megállapítom, hogy alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság ebben a kérdésben sem merült fel.
	A fent leírtakból megállapítom, hogy a Miskolci Rendőrkapitányság a vizsgált eljárása során a panaszost alkotmányos jogaiban nem sértette, alkotmányos visszásságot eljárásával nem okozott.

Budapest, 1999.szeptember 7.

Dr. Polt Péter