OBH 10694/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A Magyar Hírlap 1997. január 18-i számában megjelent "Balekvadászat" című újságcikkre hivatkozva a Fiatalok Önsegítő Egyesülete beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához a bűncselekmény következtében hajléktalanná vált személyek ügyében.
	A beadvány alapján az  1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1973. évi I. törvény a büntetőeljárásról
121. § (1) A büntető eljárás feljelentés, bejelentés vagy a nyomozó hatóság észlelése alapján indulhat meg.
122. § (1) Bűncselekmény miatt bárki tehet feljelentést; a feljelentés kötelező azokban az esetekben, amelyekben a feljelentés elmulasztása bűncselekmény.
(2) Minden hatóság és hivatalos személy köteles a hivatali hatáskörében tudomására jutott bűncselekményt - ha az elkövető ismert, annak megjelölésével - feljelenteni. A feljelentéshez csatolni kell a bizonyítási eszközöket, vagy ha ez nem lehetséges, a megőrzésükről kell gondoskodni.
123. § (1) Magánindítványra büntethető bűncselekmény miatt csak a jogosult feljelentése alapján indítható büntető eljárás. A magánindítvány előterjesztésére jogosultnak minden olyan nyilatkozatát, amely szerint az elkövető büntetőjogi felelősségrevonását kívánja, magánindítványnak kell tekinteni.   
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
4. § (1) E törvény alkalmazásában
(4) A hajléktalan személynek rászorultság esetén joga van az e törvényben meghatározott szociális ellátások igénybevételére függetlenül attól, hogy van-e bejelentett lakó- vagy tartózkodási helye.
6. § A hajléktalan személyek ügyében szociális igazgatási eljárásra az a szociális hatáskört gyakorló szerv illetékes, amelynek illetékességi területén a hajléktalan tartózkodik.
7. § (1) A települési önkormányzat, tekintet nélkül hatáskörére és illetékességére, köteles az arra rászorulónak átmeneti segélyt, étkezést, illetve szállást biztosítani, ha ennek hiánya a rászorulónak az életét, testi épségét veszélyezteti.
37/G. § A fővárosban - ha a fővárosi önkormányzat és a kerületi önkormányzat másként nem állapodik meg - a hajléktalanok rendszeres szociális segélyezése a fővárosi önkormányzat feladata.   

Megállapított tényállás:
	A Fiatalok Önsegítő Egyesületének beadványa szerint a Magyar Hírlap "Balekvadászat" című cikke megjelenésével egyidejűleg a tanácsadó szolgálatuknál és a hajléktalan szállójukon több olyan személy  - többségében rokkantnyugdíjas, pszichiátriai beteg, szellemi fogyatékos - jelentkezett, akik az ország különböző részeiből menekültek kifosztóik, zsarolóik elől. Tudomásuk van fővárosi illetőségű magányosokról és családokról is, akik nem mernek feljelentést tenni az őket ért sérelmek miatt, mivel emiatt a legkülönbözőbb retorzióban részesültek. 
	Az újságcikk egy vidéki férfiről szólt, akivel - megtévesztéssel - aláíratták a lakásának eladásáról szóló szerződést.  A cikk szerint az ügyben a rendőrség nyomozást folytatott, a bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható személyt letartóztatták.
	Az Egyesület az ilyen visszaélések áldozatainak ügyében fordult beadvánnyal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Feltételezésük szerint szervezett csoportok a kiszolgáltatott emberek kifosztására specializálódtak. Beadványukban konkrét személyt vagy olyan ügyet nem jelöltek meg, amelyben a hatóságok eljárása vizsgálható lenne. A beadvány tartalmából és a hivatkozott újságcikkből csak következtetni lehet arra, hogy a látókörükbe került személyektől lakásukat, esetleg értékeiket kicsalták és ezért váltak hajléktalanná. 
	A hatóságok csak abban az esetben tudnak a bűncselekmények áldozatainak segítséget nyújtani, ha arról valamilyen formában tudomást szereznek. A büntetőeljárás megindításának a feltétele egyebek mellett a bűncselekmény alapos gyanúja. Ahhoz, hogy a büntetőeljárás ténylegesen meg is indulhasson, szükséges, hogy a nyomozó hatóság valamilyen formában értesüljön arról, hogy bűncselekmény - tehát a Btk.-ban meghatározott és büntetni rendelt magatartás - valósult, valósulhatott meg. 
	A feljelentés bárkit megillető jogosultság. Feljelentést tehet jogi és természetes, ismert és "ismeretlen" személy. Akinek beszámítási képessége hiányzik éppúgy, mint az, aki az ügyben ki sem volna hallgatható. Feljelentést tehát bárki, bármilyen formában tehet. Ez természetesen nem jelenti azt, hogy a feljelentés nyomán a büntetőeljárást le is folytatják, a lényeg, hogy az eljárás kezdeményezésének a lehetőségétől eleve senki nem zárható el.   
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz akkor lehet fordulni, ha a beadványt tevőt - megítélése szerint - valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Egy ügyben tehát - természetesen ide nem értve azt az esetet, amikor a hatóság az eljárás folytatását elmulasztja - akkor járhatok el, ha a kifogásolt hatóság eljárása befejeződött, és a beadványt tevő kimerítette a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségeket.
	Az országgyűlési biztosok hivatalához már 1995-ben érkezett olyan beadvány, mely szerint ismeretlen személyek megtévesztéssel, erőszakkal, fenyegetéssel elvették a sérelmet szenvedett állampolgár lakását. A panaszból arra is következtetni lehetett, hogy az "elvétel" egy szabályosnak látszó, kifogástalan, ügyvéd által ellenjegyzett adásvételi szerződéssel történt és a lakást a szerződésben vevőként szereplő személy rövid időn belül, jelentős haszonnal tovább értékesítette. A panasz alapján felmerült a jogbiztonság elve és a tulajdonhoz való jog sérelmének gyanúja, illetve az, hogy az ügylet hátterében, jogi támogatottságot is élvező, bűncselekmények elkövetésére specializálódott csoport áll. Ezen gyanúnkat az is alátámasztotta, hogy egymást követték a hasonló jellegű panaszok. Ezért ajánlással fordultunk az országos rendőr-főkapitányhoz. Indítványoztuk, hogy bűnmegelőzési tevékenységük során legyenek figyelemmel az egyes állampolgárok helyzetét kihasználó személyek magatartására, a tudomásukra jutott hasonló körülményeket büntetőjogi szempontból is értékeljék és kellő alapossággal folytassák le az eljárást, ha megállapítják bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúját. Ezen kívül országos célvizsgálat lefolytatását is kértük azokban az ügyekben (büntetőeljárásokban és eltűnés miatti államigazgatási ügyekben is), melyekben a sértettek a lakásukat erőszakos módon elvesztő személyek voltak vagy melyekben ilyen személyeket mások szabadságuktól jogellenesen megfosztottak, esetleg ismeretlen helyre szállítottak.
	Az ORFK által lefolytatott célvizsgálat megerősítette a szervezett bűnelkövetésre, továbbá a sértetti körre (egyedül élő, idős, beteg, ügyeik vitelében gátolt emberek) és az elkövetési magatartásokra vonatkozó gyanúnkat (OBH 1821/95).
	Az országgyűlési biztos az ilyen ügyek sértettjei érdekében - hatáskör hiányában - nem tehetett (nem tehet) többet. 1996. áprilisában azonban már sajtóközleményben felhívtuk az állampolgárok figyelmét a sértetté válás ezen új, szervezett formájára. Ezt követően 1998-ig hivatalunkhoz nem érkeztek hasonló jellegű panaszok. Ez évben ismét több panaszos sérelmezte, hogy megtévesztésen alapuló jogügylet folytán elvesztette lakását, hajléktalanná vált. Sajnos ezekkel a beadványokkal továbbra sem tudunk érdemben foglalkozni, mivel nem vagyunk nyomozó hatóság. Igyekszünk azonban ezen panaszokat soron kívül áttenni az eljárás lefolytatására hatáskörrel és illetékességgel rendelkező rendőri szervekhez.
	Hasonló tartalmú panaszok értékelését hamarosan elvégezzük, majd ajánlással kívánunk élni a Legfőbb Ügyészhez arra vonatkozóan, hogy foglaljon állást a megtévesztő jogügylet folytán lakásukat elvesztett állampolgárok ügyében.
	A fentiekre való tekintettel a beadvány ügyében hatáskör hiányában a vizsgálatot megszüntetem.

Budapest, 1998. december 16.

Gönczöl Katalin