OBH 10497/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

	1997. december 10.-én az Észak - Magyarországban " Egy óra víz, három óra szünet " címmel megjelent cikk  szerint a Miskolci Vízmű Rt. a vízszolgáltatás korlátozásával akarja elérni azt, hogy a bérházak lakói, illetőleg a társasházak közös képviselői tartozásaikat rendezzék. A korlátozás az ÁNTSZ szerint sem jogi, sem közegészségügyi problémát nem okoz. Mindezt megerősítette a Vízmű Rt. vezetője is.
	A riportban közöltekre figyelemmel a jogbiztonság és a tulajdonjog alkotmányos elvének összefüggésében hivatalból vizsgálatot rendeltem el.

A megállapított tényállás

	Az újságcikkben közöltekkel kapcsolatosan megkerestem  Miskolc Megyei Jogú Városának polgármesterét.  Kértem, hogy tájékoztasson arról, hogy a riportban említett lakótömbben  milyen a fizető és a nem fizető fogyasztók aránya. Felkértem arra is, hogy tisztázza, mire alapozta a Vízmű vezetője azt a kijelentését, hogy az eljárás semmilyen jogi problémát nem okoz.
	Miskolc Megyei Jogú Város polgármestere válaszában jelezte, hogy igen jelentős a Vízmű kintlévősége. Annak ellenére, hogy az önkormányzat lakossági segélyalapot hozott létre, elősegíti a hitelek felvételét, illetőleg önkormányzati kölcsönökkel  igyekszik ellensúlyozni a lakóssági díjkinnlévőségből adódó pénzhiányt. A részletes adatokat tájékoztatása szerint a Vízmű fogja megküldeni.
	A Miskolci Vízmű Rt. 1998.  május 28.-án kelt válaszában arról tájékoztatott, hogy az újságcikkben megjelölt lakótömb a város AVAS-i lakótelepén található. A társasházhoz 195 lakás tartozik, melyből egyetlenegy sem rendelkezik mellékvízmérővel. A társasház tartozása 1997. decemberében 8.087.775,- Ft volt. Tehát a társasház egésze nem fizette meg a szolgáltatás ellenértékét.
	Az összeg a végrehajtási eljárás ellenére sem csökkent.
	A cikkben jelezett korlátozást mindeddig még nem alkalmazták.

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény
a Polgári Törvénykönyvről

201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár.
2. A közüzemi szerződés
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást – így különösen gázt, villamos energiát és vizet – nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.

1995. évi LVII. törvény
a vízgazdálkodásról

Víziközművekkel végzett közüzemi tevékenység
13. § (1) A víziközművek működtetése során végzett vízellátás, szennyvízelvezetés, -elhelyezés és -tisztítás, valamint egyesített rendszer esetén a csapadékvíz-elvezetés közüzemi tevékenység. A víziközművek működtetőit a közüzemi tevékenység keretében az ivóvízellátás és a szennyvízelvezetés szolgáltatására szerződéskötési kötelezettség terheli.
(2) Az (1) bekezdésben említett közüzemi tevékenységre a Polgári Törvénykönyvnek a szerződésre vonatkozó általános szabályait és a közüzemi szerződésre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) A közüzemi tevékenységgel nyújtott szolgáltatásért díjat kell fizetni. A díjfizetés elmulasztása miatt a vízellátást a közüzem korlátozhatja – termelési célú vízfelhasználásnál szüneteltetheti – azonban a létfenntartási ivó- és közegészségügyi, katasztrófa-elhárítási vízigények kielégítéséhez szükséges vizet ebben az esetben is szolgáltatni kell.
(4) A közüzemi szolgáltatás minőségi követelményeit, a feleket szerződés alapján megillető alapvető jogokat és kötelezettségeket – ideértve a szerződéskötési kötelezettség korlátozásának feltételeit is – a Kormány rendeletben állapítja meg.

38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet
a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről

9. § (1) Ha a fogyasztó a díjat a szerződésben rögzített feltételek szerint nem fizeti meg a mulasztásnak az e rendeletben meghatározott következményeire a szolgáltató – az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat (a továbbiakban: ÁNTSZ) területileg illetékes intézetének egyidejű értesítése mellett – fogyasztó figyelmét felhívja.
(2) A szolgáltató a szolgáltatást – a létfenntartáshoz, valamint a közegészségügyi, továbbá a tűzvédelmi követelmények teljesítéséhez szükséges vízellátás, a szennyvíz elvezetés szolgáltatás kivételével – az eredménytelen felszólítástól számított 30. naptól, amennyiben a szolgáltatási szerződésben a felek másként nem állapodtak meg, és az ÁNTSZ hozzájárulását beszerezte
a) korlátozhatja;
b) termelési célú vízfelhasználásnál szüneteltetheti, illetőleg három hónapon túli díjtartozás esetén 30 napos határidővel a szolgáltatási szerződést felmondhatja.
(3) A díjhátralék megfizetésének igazolásától számított öt naptári napon belül a szolgáltatónak a (2) bekezdés a) és b) pontja szerinti intézkedéseket meg kell szüntetnie.
(4) Az ÁNTSZ-nek a (2) bekezdés szerinti előzetes hozzájárulása alapján a szolgáltató a bekötővezetéket leszűkítheti, lezárhatja.
(5) A szolgáltató a szolgáltatást a fogyasztó kérésére is szüneteltetheti, illetőleg megszüntetheti. Ennek költségei – ideértve a szolgáltatás újraindításának, továbbá a (2) és (4) bekezdés szerinti intézkedésnek a költségeit is – a fogyasztót terhelik.

9/1992. (I. 30.) AB határozat

3. A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.

17/1992. (III. 30.) AB határozat

Az Alkotmány és az alkotmányos jogrendszer megfelelő védelemben részesíti az Alkotmányban meg nem jelenő, egyéb nevesített jogokat is. A vagyoni jogok alkotmányos védelme az Alkotmánynak a tulajdonjogot oltalmazó rendelkezéseiből [Alkotmány 9. § (1) bekezdés, 13. § (1) bekezdés] következik

Érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.

A vizsgálat megállapításai

	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Miskolci Vízmű Rt. jogszerűen akarta korlátozni a  vízfogyasztást a szolgáltatás ellenértékét nem fizetőkkel szemben. Tájékoztatása szerint ugyanis  a társasház egésze nem fizette meg a közüzemi szolgáltatás díját.
	A 38/1995.( IV.5.) Kormányrendelet 9. § -a úgy fogalmaz, hogy a díjat nem fizető fogyasztókkal szemben alkalmazható a korlátozó intézkedés, tehát csakis azzal szemben aki nem fizet. A díjat megfizető állampolgároknak  a vízszolgáltatás korlátozásából adódó valamennyi kárát ezért az elzárást alkalmazó szolgáltatónak meg kell térítenie. A vízművek ilyenkor kihasználva monopolhelyzetét egyoldalú szeződésszegést követ el a szerződésben foglaltaknak eleget tevő fogyasztókkal szemben. A magyar jogrend nem ismeri a kollektív felelősségre vonást, mindig csak a jogsértővel szemben engedi a szankció alkalmazását.
	A konkrét ügyben tehát a Vízmű jogszerűen korlátozta volna a vízfogyasztást, hiszen  a teljes társasházi közösség nem fizette meg a szolgáltatásért járó ellenszolgáltatást.
	A közüzemi szolgáltatás  alapján  a közmű szolgáltat, mely alapján a fogyasztó díjat fizet, melyet a vízgazdálkodásról szóló törvény 13. §-a rögzít. Ha a szerződésben foglaltakat bármelyik fél nem teljesíti, szerződésszegést követ el. A díj nem fizetése feljogosítja a szolgáltatót arra, hogy korlátozza illetőleg elzárja a vizet, ha az ÁNTSZ  intézkedéséhez hozzájárul. Az ÁNTSZ a korlátozó intézkedést közegészségügyi szempontokból vizsgálja meg.
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy a vízkorlátozást végül nem alkalmazta a Vízmű, bár intézkedése megfelelt volna a kormányrendelet előírásainak. A riportban közöltekkel kapcsolatosan alkotmányos visszásságot nem észleltem.

Budapest, 1998. június

Gönczöl Katalin