OBH 10436/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

	Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, sérelmezve, hogy az önkormányzat az 1996-os évre nem nyújtott háztartási tüzelőolaj fűtési támogatást. Kifogásolta, hogy benyújtott kérelmére nem megfelelő határidőben kapott választ. 
	A vizsgálat a jogorvoslathoz, valamint a jogbiztonsághoz való alkotmányos jog sérelmének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás

	Panaszos 1995-ben, - mely időben a HTO fűtési támogatás szociális rászorultságtól függően került szabályozásra - egy ízben 3.000, majd még egy ízben 5.000 Ft összegű támogatásban részesült. 
	Kérelmét az 1996-os évre is benyújtotta, átruházott hatáskörben a képviselő-testület népjóléti és egészségügyi bizottsága panaszos kérelmét elutasította. Az indokolásban kifejtette, hogy az 1995-ös 41/1995. (XI.09.) NM. számú rendelettel módosított 31/1995. (IX.12.) NM. számú rendelet 1. § (4) bekezdése alapján a kérelmet el kellett utasítani, valamint utal a határozat indokolása arra is, hogy az önkormányzat rendelkezésére álló pénzösszeg a fűtőolaj használók és a gazdaságosabb fűtési módra áttérők részére került felhasználásra. Panaszos a határozat ellen fellebbezéssel élt, utalt a 4/1996. (II.16.) NM-PM-BM-IKM rendelet szerint járó támogatás mértékére és kérte annak megállapítását, jelezve, hogy a bizottság döntését nem fogadja el. Kifejtette, hogy a rendelet értelmében 1995/96-os fűtési szezon második feléhez kapcsolódó hozzájárulás 30 %-a már február hónapban, míg további 30 %-a március hóban az önkormányzatokhoz leutalásra került. Érthetetlennek tartja, hogy ezek után március 13-án kézbesítenek részére egy döntést, amelyben egy korábbi jogszabályra és pénzügyi fedezet hiányára hivatkozással utasítják el a kérelmét. 
	Panaszos által megküldött következő irat a Képviselő-testület határozata, melynek  kelte 1996. április 30. A Képviselő-testület panaszos fellebbezését elbírálva úgy döntött, hogy a népjóléti és egészségügyi bizottság korábbi határozatát helyben hagyja, panaszos kérelmét pedig elutasítja. A döntés kifejtette hogy a bizottság nem követett el törvénysértést, mert nem az 1996. évi támogatási idény elbírálásáról döntött. Az 1996. évi támogatás 1996. december 31-ig állapítható meg és fizethető ki. 
	Panaszos továbbra sem tudta elfogadni a fenti döntéseket ezért ismételten a népjóléti és egészségügyi bizottsághoz fordult 1997 május 6-án. Ebben megismételte, hogy az 1996. februári bizottsági döntés ellen fellebbezést nyújtott be, melyre választ nem kapott. Ugyanakkor 1997. április 21-én megkapta a bizottság 1997. március 21-én kelt tájékoztatását, melyből kiderül, hogy a környezettanulmányt végző munkatárs feljegyzése alapján fel sem vették a támogatottak névsorába. E beadványban panaszos jelezte, hogy már 1995-ben is volt automata kazánja, de amikor a helyszínelést végző munkatárs nála járt, a fűtés akkor is az olajkazánról üzemelt. Azt is előadta, hogy a feljegyzésben a szeneskazán nem is szerepelt, legalábbis akkor nem, amikor ő a feljegyzést aláírta. Tanúkkal tudja igazolni, hogy a fűtési szezon egyharmadában olajkazán üzemel. Ismételten kéri a jogszabály szerinti támogatás megállapítását. Az iratok között valóban szerepel egy 1997. március 21-ei keltezésű levél, melynek küldője a népjóléti és egészségügyi bizottság. Tájékoztatták panaszost, hogy 1997. február 19-én tartottak ülést, melyen panaszosnál történt feljegyzés alapján a következőket vették figyelembe. "Mivel az 1996-os tüzelési idényre a HTO-val fűtött lakásokat 1995-ben felmérték és az ott környezettanulmányozó már akkor is az automata "CARBOROBOT" kazánnal való fűtési tényét jegyezte fel, így nem vette fel az Ön háztartását azon támogatottak névsorába, akik részesülhettek ebben a támogatási formában". A bizottság azt is közli panaszossal, hogy 1996. december 31-ig az együttes rendelet szerinti támogatás felosztásra került, azzal már elszámoltak. A rendelet szociális rászorultságot nem vett figyelembe, így a bizottság csak szűkös keretek között gazdálkodhatott. 
	 Panaszos ügye az ügyrendi bizottság elé került, melyre 1997. július 8-án kapott tájékoztatást. Ebben jelezték, hogy 1995-ben 3.000 Ft, majd később 5.000 Ft HTO támogatást kapott, szociális rászorultságát figyelembe véve. Az 1996. február 20-án tartott bizottsági ülésen panaszos kérelmét elutasították, melyet a képviselő-testület április 30-án tárgyalt, majd erről panaszost a határozat kézbesítésével értesítették. Az ügyrendi bizottság fenti tájékoztatásában közli, hogy a határozat fénymásolatát és az átvételt igazoló tértivevény másolatát megküldi panaszosnak. Tájékoztatták továbbá, hogy az 1996/97-es fűtési idényre, már 1996. októberében megkezdődtek a HTO-t használó lakások környezettanulmányai. Panaszos lakásán végzett környezettanulmányozáskor az üzemképes carborobot szenes kazán tényét is megállapították, melyet panaszos is megerősített. Mivel már az 1996-os fűtési idényben is tulajdonában volt ez a szenes kazán, így nem az 1996/97-es tüzelési idényben tért át más tüzelésű módra, ezért az elbíráló bizottság nem részesítette támogatásban. Az 1996. december 31-ig felosztásra került tüzelőolaj támogatásról az önkormányzat a pénzügyi elszámolást már elvégezte, végezetül az ügyrendi bizottság közli, hogy jelen levéllel az ügyet lezártnak tekintik. 
	Ugyanezen a napon teljesen azonos számozással (főszám + alszám/év) panaszos a népjóléti és egészségügyi bizottságtól is kapott választ, mely tartalmilag és formailag teljesen megegyezik az ügyrendi bizottság tájékoztatásával. Panaszos 1997. július 15-én két bizottsághoz fordult beadvánnyal, melyre a népjóléti és egészségügyi bizottságtól és az ügyrendi bizottságtól két azonos keltű, számú és tartalmú választ kapott. Beadványaiban jelzi, hogy semmiképpen sem tudja elfogadni a korábbi döntéseket, álláspontja szerint az 1996. évi együttes rendelet alkalmazása az Ő esetében teljesen figyelmen kívül maradt, hiszen ez a támogatás a vegyes fűtési mód esetén is jár, majd utal arra, hogy érdemi választ nem kapott arra, hogy a központilag leosztott fűtéstámogatás neki miért nem jár ?
	Az ügy ellentmondásosságára tekintettel iratokat és nyilatkozatot kértem az önkormányzat polgármesterétől, különös figyelemmel az 1996. februári bizottsági határozat fellebbezését követően a fellebbezést elbíráló határozat kézbesítésének igazolásáról, a környezettanulmányt készítő munkatárs feljegyzéséről, valamint az 1995. évi fűtési támogatás határozatairól.
	Az önkormányzat válaszában közölte, hogy 1995-ben az 1995-96-os fűtési idényben az akkori szabályozás szerint a HTO támogatás a szociálisan rászorultak között került felosztásra. 
	Panaszos 1995. október 6-án nyújtott be kérelmet a Polgármesteri Hivatalhoz. A kérelemben leírta, hogy lakásának fűtési módja kizárólag olaj, és nem is kíván más fűtési módra áttérni. A népjóléti és egészségügyi bizottság panaszos szociális rászorultságát is figyelembe véve összesen 8.000 Ft támogatásban részesítette. 1995. decemberében a képviselő-testület testületi ülésen tárgyalta az átruházott hatáskörben hozott döntéseket. Ekkor a képviselő-testület tagjai tájékoztatták a környezettanulmányt végző munkatársat, hogy helyismeretükből tudják, mely szerint panaszos carborobot automata széntüzelésű kazánnal rendelkezik és azzal fűti lakását.
	A válaszában a polgármester kifejti, hogy az 1996/97-es fűtési idényre kapott állami támogatás alapja az 1995. decemberében történő felmérés volt, amit az önkormányzat egy csoportja végzett az "olajjegyet" igénylők körében. Az önkormányzat nem igényelt panaszos háztartására állami támogatást, tekintettel arra, hogy carborot széntüzelésű kazánnal rendelkezett. 
	Az önkormányzat  megküldte azt az iktatás nélküli feljegyzést (kelte 1997. február 5.), melyet a népjóléti és egészségügyi bizottság elnöke készített panaszos lakásán. A feljegyzés egyértelműen tartalmazza, hogy panaszos fűtési rendszerében két darab kazán van elhelyezve, az egyik olajfűtésű a másik pedig szenes kazán. A kérelmező nyilatkozatát is rögzíti a feljegyzés, mely szerint az időjárás függvényében mindkét kazánt használja lakásának fűtéséhez, valamint műszaki hiba esetén. A feljegyzés javaslatot tesz, hogy panaszos részesüljön HTO támogatásban, melyben még az összegszerűséget is meghatározza.
	A megküldött iratok között valóban szerepel az a tértivevény, mely tanúsítja, hogy panaszos 1996. május 13-án átvette a képviselő-testület azon határozatát, melyben helyben hagyja a népjóléti és egészségügyi bizottság 1996. februári döntését. 
	Az önkormányzat kérésemre megküldte azt a környezettanulmányt is, mely panaszos lakásán készült 1996. április 15-én. A feljegyzést készítő, a 8-as sorszámú "általános szociális helyzet, javaslat a megoldásra" című pontban a következőket írja: 
"gépjármű, Wartburg, (olvashatatlan) 84-es olajkazán, carborobot kazánnal rásegít."
	Az önkormányzat válaszában kifejtette, hogy a környezettanulmányt végző helyszínelő igazolta,  mely szerint panaszos lakásának kazánházában egy számára ismeretlen tüzelésű olajkazán van beállítva, és egy carborobot automata szeneskazán található.
	Az önkormányzat közli, hogy 1996. októberében közel 800 határozattal 7 millió forintot fizettek ki a HTO olajat használók illetve más fűtési módra áttérők között.  1996. októberi ülésén a képviselő-testület arról döntött, hogy azokat a lakásokat, akik a már az előző tüzelési idényben áttértek más fűtési módra, a bizottság nem köteles határozattal értesíteni. A községben havonta megjelenő Szókimondó című újságban a polgármester értesítette a falu lakosságát arról, hogy megkezdődött az olajtámogatások kifizetése. Így azok, akik mulasztás miatt kimaradtak volna e körből, még lehetőséget kaptak arra, hogy igényüket jelezzék. 
	Az önkormányzat értékelte az 1997. február 5-ei bizottsági elnök feljegyzését is. Jelezte, hogy a feljegyzés valóban nem kerül iktatásra, a bizottság azonban 1997. február 19-én azt megtárgyalta. A bizottság reagálása elutasító volt, tekintettel arra, hogy  1996. december 31-ig az "olajpénz" felosztásra került. 
	Az önkormányzat is részletezte panaszos különböző beadványait, azokat ellentmondásosnak minősítette, tekintettel arra, hogy 1995. október 6-án benyújtott kérelmében   kizárólag az olajkazánnal való fűtésre alapozta kérelmét, majd az 1997. május 6-án kelt levelében leírta, hogy az automata szeneskazánja már 1995. évben is megvolt.
	Az önkormányzat végezetül közli, hogy az 1996/97-es fűtési idényben nem támogatta panaszost tüzelőolaj kompenzálásra, tekintettel arra, hogy már 1995-ben áttért más fűtési módra. Az önkormányzat megállapítja, hogy panaszosnak  jelenleg is lehetősége van szénnel tüzelni, ami naponta lényegesen olcsóbb, mint az olajfűtés.

Az ügy jogszabályi háttere

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

Az elintézési határidő
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(2) A testületi szerv hatáskörébe tartozó egyedi államigazgatási ügyben az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül, vagy ha ez nem lehetséges, legkésőbb a soron következő testületi ülésen kell határozni.

Kérelem
16. § (3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.

4/1996. (II. 16.) NM–PM–BM–IKM együttes rendelet
a lakossági tüzelőolaj-felhasználás kiadásaihoz kapcsolódó hozzájárulásnak a települési önkormányzatok közötti elosztásáról és a támogatás lakossági igénybevételének jogosultsági feltételeiről
(2) A hozzájárulásnak a települési önkormányzatok közötti elosztása a háztartási tüzelőolajat az 1995/96-os fűtési szezonban fűtési célra használó háztartások számát, nagyságát és e háztartások által lakott lakás nagyságát tartalmazó települési önkormányzati adatszolgáltatás alapján történik. A hozzájárulás számítási módját, valamint a felhasznált alapadatok körét az 1. számú melléklet tartalmazza.

2. § (1) A támogatásra jogosult az a háztartás, amelynél a lakóhelyként vagy tartózkodási helyként bejelentett lakásban, családi házban, épületben (a továbbiakban: lakás)
a) az egyedileg biztosított alapvető fűtési mód a háztartási tüzelőolaj,
b) a fűtést tüzelőolajat használó központi hőellátás, vagy távhőszolgáltató cég biztosítja (a továbbiakban az a) és b) pont együtt: alapvető fűtési mód),

Háztartásonként egy fűtési szezonra az alábbi hozzájárulás vehető figyelembe
	 3 fős háztartás	 40 m2 és ez alatt	 30 000 Ft
	 	                         41–60 m2 között	 36 000 Ft
	 	                         61 m2 vagy e fölött	 42 000 Ft

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.

57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. 
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai

	A lakossági tüzelőolaj felhasználás kiadásaihoz kapcsolódó hozzájárulásnak a települési önkormányzatok közötti elosztásáról és a támogatás lakossági igénybevételének jogosultsági feltételeiről szóló 4/1996. (II.16.) NM-PM-BM-IKM együttes rendelet a háztartási jogosultsági feltételeinek megállapítása során nem írja elő, figyelembe vehető szempontként az egy főre jutó jövedelem mértékét. 
	Panaszos 1995-ben az akkor hatályos 41/1995. NM rendelettel módosított 31/1995. NM rendelet szerint kapott támogatást, mintegy 8.000 Ft mértékben, helyesen figyelembe véve kérelmező szociális rászorultságát. Készülve a következő fűtési idényre, panaszos 1996 elején  ismételten a hatáskörrel rendelkező önkormányzati bizottsághoz fordult, mely szerv 1996. február 20-ai határozatával kérelmét elutasította azzal az indokolással, hogy a rendelkezésre álló pénzösszeg, a fűtőolajat használók és  a gazdaságosabb fűtési módra áttérők részére került felhasználásra.
	A bizottság határozatát az 1995. évre vonatkozó jogszabállyal indokolta, annak ellenére, hogy 1996. február 16-án a fenti együttes rendelet megszületett. Természetesen elképzelhető, hogy a jogszabály, illetve Magyar Közlöny ténylegesen ezen a napon az önkormányzat részére még nem állt rendelkezésre. A képviselő-testület a bizottsági határozat fellebbezése folytán azonban 1996. április 30-án tárgyalta panaszos ügyét. Ebben az időpontban már nem hivatkozhatott a 1995. évi szabályra. Döntésében nem is ezt tette, hanem arra az álláspontra helyezkedett, hogy a bizottság határozatával nem követett el törvénysértést, mert 1996. február 20-ai döntésével nem az 1996. évi támogatási igény elbírálásáról döntött. Rámutatott, hogy az 1996. évi támogatás 1996. december 31-ig állapítható meg és fizethető ki. A vizsgálat feltárta, hogy panaszos megfelelő időben nyújtotta be kérelmét 1996 év elején, ehhez képest 1995-re vonatkozó kérelemként fogták fel beadványát, annak ellenére, hogy 1995-ben két ízben is kapott határozattal támogatást. Kérelmét tehát csak részben bírálták el tartalma szerint, helytelenül utalva a jogszabályra, illetve a kérelmezett időszakra.
	A vizsgálat megállapította, hogy a testület helyesen utalt az 1996. évi támogatások megítélésére és kifizetésére, ugyanakkor nem ismerte fel, hogy panaszos pontosan erre az évre, az együttes rendeletre alapozva nyújtotta be fellebbezését. Ebben az időben már észlelnie kellett volna a testületnek, hogy panaszos esetében is alkalmazni kell az 1996-os szabályozást, melynek alapján az olajtüzelésű kazánra tekintettel, támogatást kellett volna nyújtani panaszos részére.
	Nem fogadható el az önkormányzat azon álláspontja, mely szerint panaszos lakásán végzett környezettanulmány vezetett arra az eredményre és igazolta azt a megállapítást, hogy panaszos nem jogosult HTO támogatásra. Az önkormányzat azzal érvelt, hogy panaszos ellentétesen nyilatkozott 1995-ben, majd 1997-ben, illetve legfőképpen arra alapozta álláspontját, hogy a fent említett környezettanulmány is igazolta döntésüket. A vizsgálat ugyanakkor megállapította, hogy ebben az 1996. április 15-én kelt (tehát a képviselő-testület előtti döntést megelőző időpontban) környezettanulmányban tényszerűen szerepel az olajkazán, valamint az a kitétel, hogy carborobot kazánnal rásegít. 

	A megállapított tényállásban is idézett 8-as pont: "Általános szociális helyzet, javaslat a megoldásra", álláspontom szerint semmi olyan kitételt nem tartalmaz, mely arra engedne következtetni, hogy ebben a háztartásban nem fűtenek olajjal és ily módon kérelmező nem lenne jogosult támogatásra. 
	Pontosan ellenkezőleg, a környezettanulmány kitér az olajkazánnal való fűtésre, valamint mintegy megjegyzésként szerepel az a kitétel, hogy carborobot kazánnal rásegít. Ebből a megjegyzésből nem lehet arra következtetni, hogy a fűtési rendszer széntüzelésű, hanem arra, hogy elsődlegesen olajkazán működik, melyet, mint később panaszos is többször előadott, szükség esetén az időjárás függvényében kiegészít a széntüzeléssel. 
	Az önkormányzat testületi döntése és a tényleges állapot egymással ellentétes, a döntés iratellenes, hiszen a döntést megalapozó környezettanulmány panaszos állítását igazolja.
	Az önkormányzat megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy 1996. októberében 800 határozattal 7 millió forintot fizettek ki a tüzelőolajat használók illetve más fűtési módra áttérők között. A már többször hivatkozott 4/1996-os együttes rendelet ugyanakkor Apátfalva települést 404 háztartás figyelembe vételével 14.198 millió forint összeggel támogatta, oly módon, hogy azok február, március, szeptember és november hónapban kerültek leosztásra különböző összegekben, három ízben 4 millió forint feletti összeggel, majd novemberben közel másfélmillió forint részlettel. ( háztartásonként átlagban 35.143 Ft) Nem felel meg tehát az önkormányzat tájékoztatása a tényleges helyzetnek, amikor 7 millió forint szétosztásáról beszél. Amennyiben ez így történt, úgy a HTO fűtési támogatás további, több, mint 7 millió forint összege teljes mértékben célt tévesztett és a központi költségvetés által biztosított támogatás Apátfalván nem az együttes rendelet szerint került szétosztásra.  Mindenképpen jogos tehát panaszos sérelme, amikor érthetetlennek tartja, hogy 1996-ban nem kaphatott HTO támogatást és továbbra is kitart azon állítása mellett, hogy 1996-ban a költségvetési támogatás megfelelő arányban őt is megillette.
	Nem fogadható el az önkormányzat azon álláspontja sem, hogy panaszos az 1995. év végén végzett felmérés alapján nem került a támogatottak listájára, mivel  a környezettanulmány alapján úgy ítélték meg, hogy panaszos nem használ olajfűtést. Az előbbiekben már rámutattam a környezettanulmány értékelésekor arra, hogy ez a dokumentum miért nem adhatott alapot panaszos kérelmének elutasítására és ily módon nem lehetett alapja annak sem, hogy panaszost megfosszák  az 1996. évi támogatástól. 
	1997. év elején az önkormányzat bizottságának elnöke helyszíni feljegyzésében javaslatot tett a HTO támogatásra és ő is arra a megállapításra jutott, hogy a fűtési rendszerben olajkazán működik, amely mellett az időjárás függvényében panaszos széntüzelésű kazánt is használ. Az önkormányzat ezt a feljegyzést úgy értékeli, hogy az anyag nem került iktatásra, később a bizottság pedig elutasítólag reagált az abban foglaltakra, tekintve, hogy az "olajpénz" már 1996-ban felosztásra került.  Az eljárás szempontjából teljesen lényegtelen, hogy a bizottság elnöke nem a polgármesteri hivatal dolgozója, mint ahogy ezt a polgármester válaszában is megjegyzi, hiszen teljesen egyértelmű, hogy a döntési szint elsődlegesen e bizottságra van telepítve, tehát a bizottság elnöke feladatát teljesítve járt el. A bizottság 1996-ban, majd az elnök  feljegyzése alapján 1997-ben is helytelenül utasította el panaszos kérelmét. Mint kifejtettem az 1996-os bizottsági döntés némileg menthető, hiszen a vonatkozó jogszabály pár nappal korábbi, a Képviselő-testület azonban 1996. április 30-án a kihírdetett jogszabály ismeretében jogszabálysértő módon döntött. 
	A vizsgálat ugyanakkor megállapította, hogy panaszos azon állítása, mely szerint az önkormányzat két év óta nem hajlandó érdemben foglalkozni ügyében, nem felel meg a valóságnak. Mint a megállapított tényállás, valamint a vizsgálat megállapításai is tartalmazzák, úgy a bizottság, mint a testület foglalkozott panaszos kérelmével, döntéseket hozott, melyeket megfelelő módon kézbesített, az Alkotmányban biztosított jogorvoslati jog tehát nem sérült.
	Az 1996-os évre szóló fűtési támogatási kérelem - mint panaszos jelzi - 1996 elején kelt, februárban bizottsági döntés, április végén pedig testületi döntés született. A további bizottsági döntések panaszos újabb és újabb beadványai eredményeként születtek, mindvégig nem ismerve fel azt a helyzetet, hogy az 1996-os környezettanulmány panaszos állítását igazolja, mivel abban tényként szerepel az olajkazán fűtési mód. 
	A vizsgálat megállapította, hogy panaszos ügyében az önkormányzat bizottsága 1996 februárjában, majd a  Képviselő-testület 1996 április 30-án olyan döntést hozott, amely nem felelt meg a 4/1196. (II.16.) NM-PM-BM-IKM együttes rendelet mellékletében rögzített táblázat szerinti mértéknek, mivel ott például 3 fős háztartás esetén az alapterülettől függően 30.000-42.000 forint a hozzájárulás mértéke. Az önkormányzat álláspontja mellyel a kérelmet elutasította nem fogadható el, tekintettel arra, hogy 1996. február 16-tól, illetve a kihirdetést követő harmadik naptól rászorultságtól függetlenül került szabályozásra a HTO fűtéshez és más fűtési módra való átálláshoz szükséges hozzájárulások mértéke, azon számítások alapján, amely adatszolgáltatást az önkormányzatok nyújtottak. 1997-től a fűtési hozzájárulás integrálódott a szociális törvénybe, a lakásfenntartás körében itt került  szabályozásra, s most már rászorultsági elv alapján. Az 1997-es költségvetési törvény a helyi önkormányzatok szociális feladatai között említi meg a HTO és fűtési átállás hozzájárulást normatív, állami hozzájárulás jogcímen.
	Panaszos 1995-ben, mint a határozatok is bizonyítják, HTO fűtési támogatást kapott, későbbi környezettanulmány is olajfűtésről tanúskodik, tehát helytelenül történt az a megállapítás, hogy panaszos háztartása nem került a támogatottak listájára, s így azon háztartások körébe, akik az 1996-os szabályozás értelmében az együttes rendelet alapján kerültek támogatásra. 
	Panaszos joggal várhatta, hogy az önkormányzat az által oly sokszor hivatkozott együttes rendeletben előírtak szerint jár el, kérelmére pedig az ott meghatározott összeget folyósítja. Azzal, hogy az önkormányzat nem a jogszabály előírásai szerint járt el, megsértette az Alkotmányban garantált jogbiztonság alapjogát és ily módon alkotmányos visszásságot okozott. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények a normákat betartják. Az Alkotmány 77. § (2) bekezdése azt is kimondja, hogy az alkotmány és alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek.  
	A vizsgálat azt is megállapította, hogy panaszos jogorvoslati joga nem sérült, mivel a határozatokról értesítést kapott, ellene fellebbezéssel élt. Kérelmére a bizottságok több ízben tartottak tárgyalást, mindenkor helytelenül arra a következtetésre jutva, hogy panaszos nem jogosult 1996-ban HTO támogatásra. Tekintettel arra, hogy az 1996-os évre szóló szabályozás nem rászorultságtól függően határozta meg a támogatottak körét, nem jöhetett szóba az Alkotmányban garantált szociális biztonsághoz való jog megsértésének megállapítása, mivel ebben az évben az országosan mintegy 7 milliárd forint minden olajjal fűtő részére igyekezett támogatást biztosítani, és ösztönözni a háztartásokat a gazdaságosabb fűtési módra való áttérésre. Ennek eredményeként valójában számos háztartás tért át az olajfűtésre más fűtési  módra így a költségvetés tervezésekor ez a támogatási forma helyesen a lakásfenntartási támogatás körében került szabályozásra. 

A j á n l á s

Az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

Felhívom Apátfalva község önkormányzatát,  hogy a vizsgálati jelentés kísérőlevelében jelzett panaszos esetében az 1996-os évre vonatkozó döntését módosítsa, melynek alapján a tüzelőolaj felhasználás kiadásaihoz kapcsolódó támogatás a 4/1996. (II.16.) NM-PM-BM-IKM együttes rendeletben jelzettek szerint kerüljön megállapításra, figyelemmel a háztartásban élők számára és a lakás alapterületének nagyságára. 

Kérem az önkormányzatot képviselő polgármestert, hogy az ügyet ismételt megtárgyalásra tárja az illetékes bizottság vagy a képviselő-testület elé, majd ennek eredményeként kérem, hogy a kialakult álláspontról illetve intézkedésről az 1993. évi LIX. törvény 21. § (2) bekezdésében meghatározott 30 napon belül értesíteni szíveskedjen.

Budapest, 1998. április 27.

Gönczöl Katalin