OBH 10380/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy a 62 éven felüli súlyos mozgáskorlátozottak közlekedési támogatásának összege alacsonyabb, mint az említett kornál fiatalabbaké. Kifogásolta a hadigondozási törvény egyes rendelkezéseit is. Sérelmezte továbbá, hogy a benzin ára magas.

Megállapított tényállás

A panaszos első sérelme az idős súlyos mozgáskorlátozottak közlekedési kedvezményeinek összegére vonatkozott. A súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet szerint, ha a súlyos mozgáskorlátozott személy a 62. életévét betöltötte, akkor a közlekedési támogatás összege minden esetben csupán az alapösszeggel egyenlő, azaz 7000 forint. Szintén ennyi a támogatás összege, ha a súlyos mozgáskorlátozott személy 1-62 éves korú, de nem áll tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban. Ezzel szemben ha a súlyos mozgáskorlátozott személy 1-62 éves korú, és tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban áll, akkor az előbb említett összeg 3,5-szeresét kapja évente közlekedési támogatás címén.

A panaszos véleménye szerint a hadigondozottakat megillető ingyenes orvosi alapellátásnak részét képezi az ingyenes gyógyszerellátás is. A hadigondozásról szóló 1994. évi XLV. törvény szerint a hadirokkantat bármely betegségével kapcsolatban térítésmentesen illeti meg az orvosi alapellátás - gyógykezelés -, állami, önkormányzati intézményi ellátás - kórház, szanatórium, gyógyfürdő, terápiás ellátások -, fogászati ellátás és a szociális intézményi ellátás. 

Sérelmezte továbbá, hogy a kábeltelevízió bevezetéséért annak ellenére, hogy hadigondozott, fizetnie kell. Az említett törvény szerint a hadirokkant és hadiözvegy csupán a televízió előfizetési díjának megfizetése alól mentesül.

Alkalmazott jogszabályok

164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről

"1. § (3) E rendelet alkalmazásában
d) tanulói jogviszony: a korai fejlesztésben és gondozásban részesülő, a képzési kötelezettségét teljesítő, a bölcsőde gondozottja, a közoktatási intézmény neveltje vagy tanulója, a felsőoktatási intézmény hallgatója, ha nevelése, gondozása, oktatása a hat hónapot meghaladja, az átképzésben részesülő munkanélküli;
e) munkaviszony: a köztisztviselői, közalkalmazotti jogviszony, a szolgálati viszony, a bírói és ügyészi szolgálati viszony, a szövetkezeti tag munkaviszony jellegű jogviszonya, a munkaviszonynak minősülő egyéb jogviszony, továbbá az egyéni vállalkozói igazolvány alapján megkezdett vállalkozói tevékenység;
(4) E rendelet alkalmazásában a munkaviszonyban állóval esik egy tekintet alá az a súlyos mozgáskorlátozott személy is, aki a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló, többször módosított 1991. évi IV. törvény alapján munkanélküli járadékban, illetve keresetpótló juttatásban részesül."

"2. § A súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési kedvezményei:
a) személygépkocsi szerzési támogatás (a továbbiakban: szerzési támogatás),
b) személygépkocsi átalakítási támogatás( a továbbiakban: átalakítási támogatás),
c) közlekedési támogatás,
d) parkolási engedély."

"6. § (1) A közlekedési támogatás a súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési többletköltségeinek részleges támogatása.
(2) A közlekedési támogatás összege (3) és (4) bekezdésekben meghatározott szorzószám és a közlekedési támogatás alapösszegének (a továbbiakban: alapösszeg) a szorzata. Az alapösszeg mértéke: 7000 forint/év.
(3) A szorzószámok mértéke:
a) ha a súlyos mozgáskorlátozott személy 1-62 éves korú, és
aa) tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban áll: 3,5,
ab) ha az aa) pontban foglalt feltételek egyikének sem felel meg: 1;
b) ha a súlyos mozgáskorlátozott személy a 62. életévét betöltötte: 1.
(4) Ha a súlyos mozgáskorlátozott személy kiskorúak eltartásáról (a továbbiakban: eltartott) saját háztartásában gondoskodik, részére az eltartottak számától függetlenül a (3) bekezdés alapján kiszámított közlekedési támogatás összegén felül még a (2) bekezdés szerinti alapösszeg 0,5-es szorzószámmal számított összegének megfelelő támogatás is jár. Ha egy háztartásban több súlyos mozgáskorlátozott személy is eltartónak minősül, akkor az eltartottak számától függetlenül valamennyien jogosultak a növelés összegére.
(5) Amennyiben a súlyos mozgáskorlátozottság ténye év közben következett be, arra az évre a közlekedési támogatás összegét időarányosan a kérelem benyújtását követő hó 1. napjától kell megállapítani.
(6) Nem állapítható meg a közlekedési támogatás, ha a súlyos mozgáskorlátozott családjában az egy főre jutó jövedelem a 4. § (1) bekezdése b) pontja szerinti mértéket meghaladja.
(7) Az alapösszeg és a szorzószámok szerint kiszámított összegeket a 4. számú melléklet tartalmazza."

1994. évi XLV. törvény a hadigondozásról

"Hdt. 17. § (1) A hadirokkantat bármely betegségével kapcsolatban térítésmentesen illeti meg
a) orvosi alapellátás (gyógykezelés),
b) állami, önkormányzati intézményi ellátás (kórház, szanatórium, gyógyfürdő, terápiás ellátások),
c) fogászati ellátás,
d) állami, önkormányzati szociális intézményi ellátás."

"Hdt. 23. § (1) A hadirokkant és hadiözvegy mentes a televízió előfizetési díjának megfizetése alól.
(2) Ez a kedvezmény háztartásonként egy televízió műsorvevő készülékre terjed ki."

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

"16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva."

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 70/A. § (1): "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül...
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti."

Alkotmány 70/D. § (1): "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez."

Alkotmány 70/E. § (1): "A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

Az országgyűlési biztos a tevékenységére irányadó 1993. évi LIX. törvény 16. §-a értelmében egy beadványt akkor vizsgálhat, ha valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében a beadványt tevőt alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Panaszosnak a benzin árára vonatkozó sérelmével kapcsolatban nem állapítható meg az országgyűlési biztos hatásköre, hiszen a panasz nem valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv eljárásával, ennek során hozott határozatával, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztásával kapcsolatos. 

A beadvány első pontja a közlekedési támogatás összegére vonatkozott. Az Alkotmány 70/A. § (3) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti. Az esélyegyenlőség elve általános állami célkitűzés, az államot a jogegyenlőség megvalósulását célzó, az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését lehetővé tevő intézkedések bevezetésére kötelezettség terheli. A  súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló rendelet megalkotásának célja az egészségi állapotuknál fogva hátrányosabb helyzetben lévő személyek számára mindennapos közlekedési problémáikkal kapcsolatban kedvezőbb feltételeket teremtése és ezáltal esélyegyenlőségük biztosítása. Az esélyegyenlőséget biztosító intézkedések tartalmát a hatáskörrel rendelkező állami szervek állapítják meg.

Az Alkotmány állami kötelességé teszi a szociális gondoskodás megszervezését is. Az Alkotmánybíróság  26/1993. (IV. 29.) AB határozata szerint: "Az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg... Az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg....." Az állam az Alkotmány 70/E. §-ban megfogalmazott kötelezettségének tehát eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítás és a szociális támogatások rendszerét. Ezen belül a jogalkotó maga határozhatja meg, hogy milyen eszközökkel éri el társadalompolitikai céljait. A szociális ellátások mértékének, a hozzájutás feltételeinek és az előnyben részesítés szempontjainak megállapítása a jogalkotók feladata, hiszen az Alkotmány az e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat nem határozza meg.

A hatályos szabályozás szerint a jogalkotó a támogatásra jogosult súlyos mozgáskorlátozott személyeket három csoportra osztotta. Az első csoportot jelentik azok a jogosultak, akik 1-62 éves korúak, és tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban állnak. Ők kiemelt összegű támogatásban részesülnek, az alapösszeg 3,5-szeresét kapják évente. Ezzel szemben a második - akik 62. életévüket betöltötték - és a harmadik csoportba - akik 1-62 éves korúak, de nem állnak tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban - tartozó jogosultak csupán az alapösszegre jogosultak. 

A jogalkotó eleget tett a fent említett alkotmányos kötelezettségeinek azzal, hogy megalkotta a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeinek rendszerét. Azonban a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet említett szabályozása visszássághoz vezethet a hátrányos megkülönböztetés tilalmával kapcsolatban. A rászorulóknak "... nem az állami tulajdonból való részesedésre van ugyanis joguk, hanem arra, hogy egy ilyen lehetőség szabályozásánál egyenlőkként kezeljék őket, és mindegyikük szempontjait hasonló figyelemmel és méltányossággal értékeljék." (21/1990. AB. hat.) Hátrányos megkülönböztetésről van szó, ha a különbségtételnek nincs alkotmányos indoka és ezzel sérül az emberi méltósághoz való jog, hiszen az érintettek szempontjait, körülményeit nem azonos figyelemmel értékelték. A jogalkotó a rendelet megalkotás során élt azzal a jogával, hogy bizonyos szempontok - ebben az esetben a rehabilitációs cél szerint - előnyben részesítse a rászorultsági alapon járó támogatással kapcsolatban a jogosulti kör egy részét. Ezzel szemben azoknak a súlyos mozgáskorlátozottaknak, akik szintén dolgoznak, de már elmúltak 62 évesek nem részesülhetnek - rehabilitációs cél esetén sem - a magasabb összegben. Ezzel a jogosulti körrel kapcsolatban - a kor szerinti különbségtétel miatt - alkotmányos joggal kapcsolatos sérelem veszélye merül fel.  

A panasz második pontja a hadigondozottaknak járó ingyenes orvosi ellátást érinti. Az orvosi ellátáson teljes körű állami ellátást kell érteni, a háziorvosi szolgálaton túlmenően a kórházi, szanatóriumi, és a gyógyfürdőellátást is beleértve. E törvény alapján ingyenes a fogászati és az állami, illetve önkormányzati szociális intézményi ellátás is. Az orvosi alapellátásba nem tartozik bele a gyógyszerek ingyenes juttatása. Erre a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény 50. §-a ad lehetőséget a közgyógyellátás szabályozásával, melyre a hadigondozottak alanyi jogon jogosultak.

A panasz utolsó pontja a televízióval kapcsolatos kiadásokra vonatkozott. A jogszabály által szabályozott - szociális ellátásokhoz hasonló  - ellátási formák alanyi jogon, jövedelmi értékhatárra tekintet nélkül járnak a törvényben megállapított feltételeknek megfelelő állampolgároknak. A jogszabály szerint a hadirokkant és hadiözvegy mentes a televízió előfizetési díjának megfizetése alól. A jogalkotó ezt a kedvezményt az életkori sajátosságokra tekintettel vezette be,  hiszen az idős hadigondozottak számára az életvitel megkönnyítésére szolgáló kedvezmények elsőrendű fontosságúak lehetnek. Nem terjed ki a kedvezmény a televízió használatából adódó más költségekre.

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:

Kérem a szociális és családügyi minisztert, hogy az alkotmányos jog veszélyére tekintettel vizsgálja meg a közlekedési támogatás összeghatárainak módosítási lehetőségét. 

Kérem a minisztert, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (2) bekezdése értelmében az ajánlással kapcsolatos érdemi állásfoglalásáról 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék.

Budapest, 1999. január 21. 

Gönczöl Katalin