OBH 10356/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr.Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A Blikk c. újság 1997. december 4-i számában hírt adott arról, hogy  a diósdi rendőrőrsön a rendőrök megverték K. L. diósdi lakost. Ő a sérelmére elkövetett betörés miatt a reggeli órákban feljelentést tett, de a helyszínre estig nem ment ki senki. Később a sértett újra elment az őrsre, a zárt épület ablakán dörömbölt, eközben véletlenül betörte az ablakot. A rendőrök ekkor megbilincselték, fejét ököllel verték, rugdosták. Az ezt követően, felületesen végrehajtott helyszíni szemlére csak este 11 órakor került sor.
	 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
1. § (1) A Magyar Köztársaság Rendőrségének (a továbbiakban: Rendőrség) feladata a közbiztonság és a belső rend védelme.
2. § (1) A Rendőrség védelmet nyújt az életet, a testi épséget, a vagyonbiztonságot közvetlenül fenyegető vagy sértő cselekménnyel szemben, felvilágosítást és segítséget ad a rászorulónak. A Rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait.
A kényszerítő eszközök alkalmazásának követelményei
16. § (1) A rendőr kényszerítő eszközt csak a törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén alkalmazhat. Nincs helye a kényszerítő eszköz további alkalmazásának, ha az ellenszegülés megtört és a rendőri intézkedés eredményessége enélkül is biztosítható.
19. § (1) A jogszabályi előírások végrehajtását szolgáló rendőri intézkedésnek - ha törvény vagy nemzetközi megállapodás másként nem rendelkezik - mindenki köteles magát alávetni, és a rendőr utasításának engedelmeskedni. A rendőri intézkedés során annak jogszerűsége nem vonható kétségbe, kivéve, ha a jogszerűtlenség mérlegelés nélkül, kétséget kizáróan megállapítható.
(2) A rendőr jogszerű intézkedésének való ellenszegülés esetén az e törvényben meghatározott intézkedések és kényszerítő eszközök alkalmazhatók.
47. § A rendőr - intézkedése során - az ellenszegülés megtörésére testi erővel cselekvésre vagy a cselekvés abbahagyására kényszerítést (testi kényszert) alkalmazhat.
48. § A rendőr bilincset alkalmazhat a személyi szabadságában korlátozni kívánt vagy korlátozott személy
a) önkárosításának megakadályozására,
b) támadásának megakadályozására,
c) szökésének megakadályozására,
d) ellenszegülésének megtörésére.

3/1995. (III. 1.) BM rendelet a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról   
51. § (1) A rendőr szolgálata jogszerű teljesítésekor köteles intézkedéseinek érvényt szerezni, ennek érdekében előzetes figyelmeztetés után joga van kényszerítő eszközök alkalmazására. Ha a figyelmeztetést a körülmények nem teszik lehetővé, a kényszerítő eszközök előzetes figyelmeztetés nélkül is alkalmazhatók.
(2) A rendőr kényszerítő eszköz alkalmazása során a testi épséghez fűződő jogokat köteles tiszteletben tartani, és a testi épséget csak a legszükségesebb mértékben veszélyeztetheti.
(3) A kényszerítő eszközök alkalmazását követően a rendőr elöljárója vizsgálja annak szükségességét, jogszerűségét, az arányosság követelményének megtartását, melynek során:
- meghallgatja azt, aki a kényszerítő eszköz alkalmazása során megsérült, valamint az eseménynél jelenlévő személyeket;
- szükség esetén tisztázza a rendőr jelentésében észlelt ellentmondásokat.
(4) Megállapításairól részletes jelentést készít. Ha a megállapítása szerint a kényszerítő eszközök alkalmazására törvényes feltételek hiányában került sor, az intézkedő rendőr ellen az eset súlyának megfelelő eljárást kezdeményez.
52. § (1) A kényszerítő eszközök meghatározásának sorrendje fokozatosságot is jelent, súlyosabb kényszerítő eszköz csak akkor alkalmazható, ha az enyhébb kényszerítő eszköz alkalmazása nem vezetett eredményre, vagy sikere eleve kilátástalan.
(2) A kényszerítő eszközök alkalmazása során ellenszegülésnek (Rtv. 47. §) kell tekinteni azt a célzatos, fizikai erőkifejtéssel járó tevékenységet, amely a rendőrt jogszerű intézkedésének megkezdésében, folytatásában vagy befejezésében akadályozza, így különösen, ha valaki élet, testi épség elleni fenyegetéssel vagy fizikai erőszakkal akadályozza, hogy a rendőr valahová belépjen, valahol tartózkodjon, valahonnan távozzon, valakit személyes szabadságában korlátozzon, illetőleg valakivel szemben intézkedést foganatosítson.
(3) A kényszerítő eszköz alkalmazását előzze meg:
a) a jogellenes magatartás abbahagyására való felszólítás, "a törvény nevében" szavak előrebocsátásával;
b) figyelmeztetés, hogy kényszerítő eszköz alkalmazása következik.
(4) Előzetes figyelmeztetés nélkül a kényszerítő eszköz csak akkor alkalmazható, ha a késedelem veszéllyel járna.
(5) A kényszerítő eszközök alkalmazásáról a rendőr jelentést készít, amely tartalmazza:
a) hol, mikor, kivel szemben, milyen kényszerítő eszközt használt, és ennek mi volt az indoka;
b) eleget tett-e a (3) bekezdés a) és b) pontjaiban meghatározott kötelezettségének, ha nem, ennek mi volt az oka;
c) keletkezett-e sérülés, és milyen fokú, illetve keletkezett-e dologban anyagi kár;
d) mi történt a sérülttel;
e) ha támadás miatt történt a kényszerítő eszköz alkalmazása, mi volt a támadásra használt eszköz;
f) a tanúk adatait;
g) az alkalmazást lehetővé tevő törvényhelyre való hivatkozást.
53. § (1) Kényszerítő eszköz alkalmazása feltételeinek fennállása esetén testi kényszert akkor kell alkalmazni, ha a rendőri erőfölény vagy az intézkedés alá vont személy állapota, magatartása folytán súlyosabb kényszerítő eszköz alkalmazása nem indokolt.
(2) A testi kényszer alkalmazása során a rendőr felhasználhatja az önvédelmi fogásokat is.
Bilincs alkalmazása
54. § (1) Bilincs alkalmazása az Rtv. 48. §-a alapján különösen azzal szemben indokolt:
a) aki erőszakos, garázda magatartást tanúsít, és ennek abbahagyására másként nem késztethető;
b) aki az intézkedő rendőrt, annak segítőjét, illetve az intézkedésben közreműködőt megtámadja;
c) akinek az elfogására bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja miatt került sor;
d) akinek a jogszerű intézkedéssel szembeni ellenszegülése testi kényszerrel nem törhető meg.
(2) Az őrizetbe vett, előzetesen letartóztatott személy bilincselését az elöljáró a kísérés idejére biztonsági okból is elrendelheti.
(4) Tilos a bilincs olyan módon való használata, amely indokolatlanul fájdalmat, sérülést okoz, vagy jellegénél fogva megalázó.
(6) A bilincselés módját az intézkedő rendőr az adott körülmények között a legcélirányosabban választja meg azzal, hogy:
a) a kezek hátra bilincselése akkor célszerű, ha a bilincs alkalmazására testi kényszer útján kerül sor, vagy alapos okkal tartani lehet rendőr elleni támadásától, illetve szökéstől.
      
A vizsgálat megállapításai: 
	A vizsgálat megindítását követően, 1997. december 5-én a sértett K. L. személyesen is panaszt tett az országgyűlési biztos hivatalában. Előadta, hogy 1997. december 2-án, éjszakai műszakból hazatérve tapasztalta, hogy lakásába betörtek. Feljelentést tett a Diósdi Rendőrőrsön, ahonnan az egyik rendőr szolgálati kocsin hazavitte és megtekintette a helyszínt. A rendőr felhívta a figyelmét, hogy a helyszínelők kiérkezéséig tartózkodjon otthon, de a lakásába ne menjen be. Dél körül a sértett elment telefonálni, ekkor az őrsön azt közölték, hogy a helyszínelők már voltak a lakásánál, de őt nem találták, ezért nem tudtak bejutni. Ezt követően K. L. hazament, sötétedésig várt, majd újra elment a rendőrörsre. Az őrs ablakán dörömbölt, eközben véletlenül betört egy ablakot. A rendőrök ekkor kijöttek, bevitték az irodába, szemlebizottságot hívtak a helyszínre és két hatósági tanút is kerítettek. A sértett vitába keveredett a tanúkkal és a rendőrökkel. A rendőrök arra utasították, hogy üljön le és fogja be a száját, majd testi kényszer alkalmazásával megbilincselték. Az érdi kapitányságra akarták előállítani, ami ellen tiltakozott és megbilincselten is ellenállt. Ellenállása miatt az elszállításnál és a kapitányságon is bántalmazták a rendőrök, majd mentővel az érdi kórházba szállították. A kórházban látleletet vetetett a sérüléseiről és lakására távozott.
	A betörés ügyében a helyszíni szemlére este 11 óra körül került sor. K. L. bántalmazása miatt feljelentést tett az ügyészségi nyomozó hivatalnál.	
	A körülmények tisztázása érdekében megkerestem a Pest Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjét, aki a következő tájékoztatást adta:
	K. L. 09.20-kor jelent meg a Diósdi Rendőrőrsön. A feljelentés felvétele után egy rendőr megtekintette a helyszínt, de erőszakos behatolásra utaló nyomot nem talált. Az eseményt jelentették a kapitányságnak és bűnügyi helyszínelőket kértek a helyszínre. A helyszínelők egy másik helyszínen voltak, ezért csak kb. 12 óra körül értek Diósdra. Rádión közölték az őrssel, hogy a sértett nincs otthon, elmennek a következő címre, ha a sértett előkerül, értesítsék őket.
	Az őrs épületét az ott szolgálatot teljesítő rendőr 13.45-től 14.15-ig elhagyta, majd amikor visszatért, azt tapasztalta, hogy az ablakot betörték. Az épület előtt tartózkodó K. L. a rendőr kérdésére közölte, hogy az ablakot ő törte be, mert az épületben nem talált senkit. A rongálásról értesítették a kapitányságot, a kihívott bizottság szemlét tartott, amelyen két polgári személy - mint hatósági tanú - vett részt. K. L. szóváltásba keveredett a tanúkkal, szidalmazta őket, az egyiknek neki akart menni, amit kézrátétellel megakadályoztak. A tanúk távozása után ismételten felszólították arra, hogy fejezze be a szidalmazást és az előtérben várakozzon. A meghallgatott rendőrök szerint a neki hátat fordító őrsparancsnok helyettes után lépett és támadólag felemelte a kezét, mire megbilincselték. Az őrsön előállító helyiség nincs, ezért az átkísérő szolgálatot kérték fel, hogy K. L.-t állítsák elő a kapitányságra.
	15.50-kor érkezett az őrsre a szállító kocsi, de K. L. tiltakozott az előállítás ellen. A gépkocsiba való beszállításánál ellenállást nem tanúsított, de a kiszállításnál dulakodásra került sor. K. L. a rendőröket is megrúgta, egyiket mellkason, másikat a combján. Kiszállás után belerúgott a Nysa gépkocsi ajtajába, amely leszakadt. Dulakodás közben a rendőrök fogásából félig kiszabadította magát és arccal a földre esett. Ezután karjánál fogva felemelték és az épületbe vezették, ahol ruházat átvizsgálást követően az előállító helyiségben helyezték el. 17 órakor az ügyeletes tiszt kérésére mentővel kórházba szállították.
	Az intézkedő rendőrök parancsnoka, a megbízott őrsparancsnok a kényszerítő eszközök alkalmazását a Szolgálati Szabályzat 51. § (3) bek. alapján felülvizsgálta és jogszerűnek találta. Jelentése csak a bilincshasználatról tesz említést, annak indokául a hatósági tanúk és az őrsparancsnok helyettes elleni támadás megakadályozását jelöli meg. A jelentés harmadik pontja szerint a kényszerítő eszköz sérülést nem okozott, alkalmazása az arányosság elvét betartva történt.
	Az Érdi Városi Szakorvosi Rendelőintézetben felvett látlelet szerint K. L. a jobb oldali mellkasfélen, mindkét csuklóján és fején 8 napon belül gyógyuló sérüléseket szenvedett.
	A Pest Megyei Rendőr-főkapitányság vezetője a K. L. ellen garázdaság vétsége miatt indított büntetőeljárás folytatásával - az Érdi Rendőrkapitányság bűnügyi osztály vezetőjének kizárási javaslata alapján - a Budaörsi Rendőrkapitányságot bízta meg.
	Az Érdi Rendőrkapitányság vezetője hivatalos személy elleni erőszak bűntettének alapos gyanúja miatt 1997. december 4-én feljelentést tett K. L. ellen a Pest Megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatalnál. A nyomozó hivatal eljárása Nyom. 538/1997. sz. alatt jelenleg is folyamatban van. Az eljárás során végrehajtott nyomozati cselekmények - egyebek mellett az érintett személyek kihallgatása és szembesítése - nem vezettek eredményre, az ellentmondó vallomások tisztázása nem járt sikerrel.
	A bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok mérlegelését a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5.§ (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, minthogy a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszi. Ennek megfelelően az országgyűlési biztos nem mérlegelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, csak azt állapíthatja meg, hogy a hatóság a jogszabályoknak, végső soron az Alkotmánynak megfelelően járt-e el, a hatóságok intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása okozott-e alkotmányos visszásságot.  Olyan adat nem merült fel vizsgálatom során, amely arra utalt volna, hogy az Ügyészségi Nyomozó Hivatal átlépte a mérlegelési jogkör alkotmányos korlátait, ezért a  Nyomozó Hivatal eljárását nem vizsgáltam,. 	
	A K. L. sérelmére elkövetett betörés helyszíni szemléjének késedelmes végrehajtásával kapcsolatban elfogadható az eljáró rendőri szerv magyarázata, amely szerint a helyszínelők más ügyben való elfoglaltsága miatt csak 12 óra körül érkeztek a sértett lakásához. A sértett ebben az időben ment telefonálni, így elkerülték egymást a helyszínelőkkel. Később a szemlére sor került, ezért ebben a vonatkozásban a panaszos jogai nem sérültek. 
	Mindezekre tekintettel az általam vizsgálható ügyben alkotmányos visszásság nem állapítható meg, ezért a vizsgálatot befejezem.	

Budapest, 1998. szeptember 4.

Gönczöl Katalin