OBH 9824/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1996. szeptember 3-án a Zalaegerszegi Rendőrkapitányságra előállították. Az előállítás oka az volt, hogy a panaszos az Üzletház Kft. épülete előtt - mivel a Kft. nem fizette ki a részére járó pénzt - egy felirattal ellátott papírmellényben követelte a tartozás megfizetését. A mellényre az Üzletház Kft. ügyvezetőinek nevét írta. A "V. I., K. F., adjátok vissza a pénzünket"  szövegben a nevek teljes alakjukban szerepeltek. A panasz alapján  az 1993. évi LIX. tv. 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )
Személyes szabadsághoz való jog (Alk. 55. § (1) bek.)
Jogorvoslathoz való jog (Alk. 57. § (5) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
15. § (1) A rendőri intézkedés nem okozhat olyan hátrányt, amely nyilvánvalóan nem áll arányban az intézkedés törvényes céljával.
(2) Több lehetséges és alkalmas rendőri intézkedés, illetőleg kényszerítő eszköz közül azt kell választani, amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással jár.
17. § (1) A Rendőrség a feladatának ellátása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogokat a törvényben foglaltak szerint korlátozhatja.
29. § (1) A rendőr a feladata ellátása során igazoltathatja azt, akinek a személyazonosságát meg kell állapítania. Az igazoltatott köteles a személyazonosító adatait hitelt érdemlően igazolni. A személyazonosság igazolására elsősorban a személyi igazolvány szolgál, elfogadható továbbá minden olyan okmány, amelyből az igazoltatott kiléte hitelt érdemlően megállapítható. A rendőr az általa ismert vagy más jelen lévő ismert kilétű személy közlését is elfogadhatja igazolásként.
(2) Az igazoltatás megtagadása esetén az igazoltatott e célból feltartóztatható, az igazoltatás sikertelensége esetén előállítható, és a személyazonosság megállapítása céljából az igazoltatottól ujjnyomat vehető, fényképfelvétel készíthető, továbbá a külső testi jegyek észlelés és mérés alapján rögzíthetők.
(3) Az igazoltatás csak a személyazonosság megállapításához szükséges ideig tarthat. Az igazoltatottal az igazoltatást követően kérelmére közölni kell az igazoltatás okát, kivéve, ha az a közbiztonság érdekét veszélyezteti.
33. § (1) A rendőr a további intézkedés megtétele céljából elfogja és az illetékes hatóság elé állítja azt,
a) akit szándékos bűncselekmény elkövetésén tetten értek;
b) aki ellen külön törvény vagy nemzetközi szerződés alapján elfogatóparancsot adtak ki, vagy akinek személykörözésben az elfogását rendelték el;
c) akinek őrizetbe vételét, előzetes letartóztatását rendelték el, vagy akinek ideiglenes kényszergyógykezelését, illetőleg elmeállapotának megfigyelését rendelték el;
d) aki az őrizetbe vétel, az előzetes letartóztatás, a szabadságvesztés vagy az elzárás végrehajtása során megszökött, vagy a fogvatartás helyéről engedéllyel eltávozva oda nem tért vissza, illetőleg, aki az ideiglenes kényszergyógykezelés, az elmeállapotának megfigyelése, a kényszergyógykezelés, a kényszergyógyítás vagy a javítóintézeti nevelés alól magát kivonta;
e) akinek előállítását külön törvényben meghatározott feltételek alapján elrendelik.
(2) A rendőr a közbiztonság érdekében a hatóság vagy az illetékes szerv elé állíthatja azt,
a) aki a rendőr felszólítására nem tudja magát hitelt érdemlően igazolni, vagy az igazolást megtagadja;
b) aki bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható;
c) akitől bűncselekmény gyanúja vagy szabálysértés bizonyítása érdekében vizeletvétel vagy véralkohol-vizsgálat céljából vérvétel, valamint műtétnek nem minősülő módon egyéb mintavétel szükséges;
d) aki a szülői felügyelet vagy a gyámság, illetőleg az intézeti nevelés hatálya alól engedély nélkül kivonja magát;
e) aki a pártfogó felügyelet - külön törvényben meghatározott és a Rendőrség hatáskörébe tartozó - szabályait megszegi;
f) aki a szabálysértést az abbahagyásra irányuló felszólítás után is folytatja, illetőleg akivel szemben az eljárás azonnal lefolytatható, továbbá akitől tárgyi bizonyítási eszközt kell megszerezni, vagy elkobzás alá eső dolgot kell visszatartani;
g) akit eltűntként köröznek.
(3) A Rendőrség az előállítással a személyi szabadságot csak a szükséges ideig, de legfeljebb 8 órán át korlátozhatja. Ha az előállítás célja még nem valósult meg, indokolt esetben ezt az időtartamot a rendőri szerv vezetője egy alkalommal 4 órával meghosszabbíthatja. Az előállítás időtartamát a rendőri intézkedés kezdetétől kell számítani.
(4) Az előállítottat kérelmére az előállítás okáról tájékoztatni kell, és az előállítás időtartamáról részére igazolást kell kiállítani.
92. § (1) Az e törvényben szabályozott rendőri intézkedések, illetve a kényszerítő eszközök alkalmazása miatti jogorvoslatra a büntetőeljárás, az államigazgatási eljárás és a szabálysértési eljárás szabályai az irányadók.
(2) A Rendőrség által lefolytatott államigazgatási vagy szabálysértési eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedés elleni panaszt az ügy érdemében hozott, vagy az eljárást megszüntető határozat elleni jogorvoslati kérelemben kell előterjeszteni.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett határozat ellen jogorvoslati kérelem előterjesztésére nem kerül sor, az eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedéssel szemben a 93. § rendelkezésének figyelembevételével panasznak van helye.
93. § (1) Ha a rendőri intézkedést követően a 92. § (2) bekezdésében említett eljárás nem indul, a panaszt a sérelem bekövetkezésének napjától számított 8 napon belül az intézkedést foganatosító rendőri szerv vezetőjéhez kell benyújtani. Ha a panaszolt intézkedéssel kapcsolatban a 92. § (1) bekezdés szerinti eljárás indul, a panaszt soron kívül kell elbírálni.
(2) A rendőri szerv vezetője a panasz tárgyában a beérkezéstől számított 8 napon belül indokolt határozattal dönt.
(3) A határozat ellen a panaszos a közléstől számított 8 napon belül a felettes szerv vezetőjénél fellebbezéssel élhet. A felettes szerv a fellebbezés beérkezésétől számított 8 napon belül indokolt határozatában az elsőfokú határozatot helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
Jogellenes fogvatartás
228. § (1) Az a hivatalos személy, aki eljárása során mást személyi szabadságától jogellenesen megfoszt, bűntettet követ el és öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.
(2) A büntetés két évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztés, ha a jogellenes fogvatartást
a) aljas indokból vagy célból,
b) a sértett sanyargatásával,
c) súlyos következményt okozva
követik el.

Megállapított tényállás:
	A panaszos szerint közte és a zalaegerszegi "Üzletház" Építő és Hasznosító Kft. között lakásvásárlásból származó elszámolási vita volt, melynek eredményeként a Kft. elismerte, hogy 263 ezer forint tartozása áll fenn a panaszossal szemben és ennek 1996. június 29-ig történő kifizetésére kötelezettséget vállaltak.
	A fizetési határnap letelte után a panaszos több esetben sikertelenül próbált beszélni a Kft. jogi képviselőjével és az ügyvezető igazgatókkal. 1996. július 18-án kiállt az Üzletház Kft. jogi képviseletének bejárata elé, a fenti szöveggel ellátott papírmellényben. Ennek hatására fél órán belül megkapott a követeléséből 190 ezer forintot és a cég vezetői megígérték a hátralékban maradt 73 ezer forint kifizetését is.
	A hátralékot nem kapta meg, ezért 1996. szeptember 3-án, reggel 8 órakor - miután a Kft. vezetőit előzetesen figyelmeztette a szándékáról - a panaszos ismét kiállt a papírmellényben a Kft. irodája elé. Az iroda előtt a Zalai Hírlap újságírói interjút készítettek vele. A riport és a helyszínen készült fényképfelvétel az újság másnapi számában jelent meg. Később két alkalommal elhaladt előtte dr.H.I. r.alezredes, a Zalaegerszegi Rendőrkapitányság közrendvédelmi osztályának vezetője, aki alaposan megnézte, de nem szólt hozzá. Kb. 9 órakor rendőrök érkeztek a helyszínre, akik - anélkül, hogy cselekményének abbahagyására felszólították volna - beültették a kocsijukba és beszállították a Zalaegerszegi Rendőrkapitányságra. Az előállító helyiségben helyezték el, majd délután kihallgatták és 13.30 órakor szabadon engedték.
	A Kft. ügyvezető igazgatója ugyanezen a napon 09.15 órakor feljelentést tett rendőrségen a panaszos ellen (névvel és lakáscímmel), személyiségi jogainak megsértése miatt. A feljelentés a következő szöveget tartalmazza: "Elmondom, hogy fenti személy a mai napon a reggeli órákban, azaz 08. órától 09.00 óráig egy táblával a nyakában megjelent a közterületen, azaz a házunk előtt és fel-alá mászkál. A táblán valótlan adatok vannak feltüntetve a személyem lejáratása érdekében. A szöveg a táblán a következő: K. és V. fizessétek meg a tartozástokat ! vagy valami hasonló. Én nem is figyeltem meg, mivel annyira felháborított az eset. Ez, hogy mi tartozunk nem igaz, ő viszont ezt állítja. Ő vett egy lakást, amire szoc polt igényelt, viszont annak a különbözetén vita folyik köztünk, ami kb. 75-80 ezer forint, de neki ez az összeg pillanatnyilag nem jár. Mi felszólítottuk, hogy a sérelmeire törvényes eszközt használjon, forduljon a bírósághoz." (A feljelentésben a nevek szintén teljes alakjukban voltak leírva.)
	A feljelentést a rendőrség a Zalaegerszegi Városi Bíróságnak küldte meg. A Bíróság a feljelentőt felszólította, hogy kérelme elutasításának terhével 8 napon belül a Pp. 121. §-ában foglaltaknak megfelelő keresetlevelet terjesszen elő. A feljelentő a felhívásnak nem tett eleget, ezért a Bíróság 7.P.22.340/1996/2. számú végzésében 1996. december 6-án a keresetlevelet idézés kibocsátása nélkül elutasította. 
	A panaszos 1996. október 11-én levélben kérte a rendőrkapitányságot, hogy adjanak magyarázatot a vele szemben tett intézkedésre. Válasz helyett szóbeli meghívást kapott 1996. október 21-ére, amelynek azonban betegsége miatt nem tudott eleget tenni. 1996. október 22-én lakásán felkereste dr.H.I. r.alezredes. Látogatása céljaként a panaszosban lévő "tüske" eltávolítását jelölte meg. Közölte vele, hogy bár indíthatnának ellene szabálysértési eljárást, de nincs ilyen szándékuk. A panaszos beadványára 1996. november 18-án kelt levelében ugyancsak dr.H.I. r.alezredes válaszolt. A korábbi megbeszélésükre hivatkozva tájékoztatta, hogy panaszát kivizsgálták, de előállításával kapcsolatban jogsértést nem állapítottak meg. Levele szerint: "Az intézkedés alapja az volt, hogy az Ön tevékenységét becsületsértőnek minősítette K. F. (a levélben teljes alakban) és mint szabálysértő tevékenységet, a Rendőrkapitányság ügyeletes tisztje ilyen módon szüntette meg. Az mellett, hogy az Ön magatartását emberileg megértem, az intézkedő rendőr részéről jogsértő magatartást megállapítani nem tudok." 

A vizsgálat megállapításai:
	A panaszos által beküldött iratok és a Zalaegerszegi Rendőrkapitányság vezetőjétől kapott szóbeli tájékoztatás alapján a következőket állapítottam meg:	
	A panaszos cselekménye - amelyet követelésének érvényesítésére, a jog által szabályozott lehetőségek helyett alkalmazott - nem jelentett veszélyt a közbiztonságra, nem akadályozta a járókelőket vagy a közúti közlekedést, nem volt rendzavarásnak minősíthető. A feljelentésben alkalmazott bizonytalan meghatározás (személyiségi jog megsértése) arra utalt, hogy a cselekmény sem a feljelentő, sem a rendőrség szerint nem merítette ki a rágalmazás vagy becsületsértés büntetőjogi, illetve szabálysértési tényállását. A panaszos által hordozott felirat nem tartalmazott tényállítást, tartalma, formája nem volt aránytalanul túlzó, indokolatlanul bántó, lealázó. Legfeljebb arra volt alkalmas, hogy a Kft. és annak vezetői üzleti jóhírnevét veszélyeztesse. A hírnévrontást ugyanakkor csak az objektív valóságnak meg nem felelő közlés valósíthatja meg. A cselekménnyel összefüggésben - a magánindítvány megtétele érdekében - a rendőri beavatkozás csak a személyazonosság megállapítására terjedhetett volna ki. Az intézkedés alá vont személy mozgási szabadságát a személyazonosság megállapításáig korlátozhatták volna. Szabálysértés esetén, ha az elkövető a rendőr felszólítása ellenére a szabálysértő magatartást tovább folytatja, vagy vele szemben az eljárás azonnal lefolytatható a törvény lehetővé teszi az előállítást. A panaszost a cselekménye abbahagyására nem szólították fel és szabálysértési eljárás sem indult ellene. 
	A kapitányságon az előállításra, illetve a panaszos kihallgatására vonatkozó dokumentumok nem találhatók, ezért az iratok alapján az intézkedés elrendelésének oka és az utasítást adó személye nem állapítható meg teljes pontossággal. A közrendvédelmi osztályvezető által aláírt levél szerint az előállítást az ügyeletes tiszt utasítására hajtották végre. Az sem volt megállapítható, hogy a kihallgatásra miért került sor - figyelemmel arra, hogy a cselekmény miatt magánindítványra indulhat eljárás és arra a bíróságnak van hatásköre -, és készült-e róla jegyzőkönyv.  Az előállítás és a panaszos több órás fogvatartása sértette a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény szabályait, amelyek csak pontosan meghatározott esetekben teszik lehetővé a személyes szabadság korlátozását. 	
	Az intézkedés miatt tett panaszt - mivel az ügyben szabálysértési eljárásra nem került sor - az 1994. évi XXXIV. tv. 93. § alapján határozattal kellett volna elbírálni. Ezzel szemben a panaszos egy levelet kapott, amelyben a közbiztonsági osztályvezető értesítette arról, hogy az intézkedéssel kapcsolatban jogsértést nem állapítottak meg. A panaszos számára a vizsgálat eredményével szemben további jogorvoslati lehetőséget nem biztosítottak. 
	A jogalap nélküli intézkedéssel összefüggésben megállapítható a Btk. 228. §-ába ütköző jogellenes fogvatartás gyanúja. Az állampolgári szabadságjogok egyike a személyi sérthetetlenség. Az Alkotmány 55. § (1) bekezdése értelmében "Senkit sem lehet szabadságától másként, mint törvényben meghatározott okból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani. A személyi szabadságot kizárólag az erre feljogosított hatóságok, illetve hivatalos személyek vonhatják el, a jogszabályokban meghatározott eljárások betartása mellett".
	A Btk. kommentárja szerint a bűncselekmény elkövetési magatartása az állampolgár személyi szabadságának jogellenes elvonása, azaz a szabadságától való jogellenes - nem a törvényben meghatározott okból történő - megfosztása. A bűntett megvalósul, ha a hivatalos személy a sértettet jogellenesen elfogja, a hatóság hivatalos helyiségébe kíséri, őrizetbe veszi, előzetes letartóztatásba helyezi, vagy őrizet alatt tartja.
	A panaszos jogszabálysértő előállítása a rendőrségről szóló törvényben meghatározott feltételek hiányában sértette a jogállamiságot és ennek lényegi elemét jelentő jogbiztonság követelményét, továbbá a panaszos alkotmányos jogát a személyes szabadsághoz és ezzel alkotmányos visszásságot okozott. Ugyancsak alkotmányos visszásság állapítható meg amiatt, hogy a panasz elbírálása során a rendőrségi törvény előírásai ellenére nem hozott határozatot a rendőri szerv vezetője, ezzel megsértve a panaszos jogorvoslathoz való jogát is.
	Az előállításra vonatkozó iratok hiányában a tényállás - a bűncselekmény alapos gyanújának fennállása - csak a hatáskörrel rendelkező ügyészség eljárásában tisztázható.
	Ajánlás:
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 24. § alapján kezdeményezem, hogy a Zala megyei Ügyészségi Nyomozó Hivatal büntetőeljárás keretében vizsgálja meg az ügyben eljáró rendőrök felelősségét.

Budapest, 1999. szeptember 20.

Dr. Polt Péter