OBH 8820/1997. 
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Előadó: dr. Borza Bea

A vizsgálat megindítása

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16.§ (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam annak okán, hogy a tiszanánai óvoda túlzsúfoltsága következtében alkalmatlanná vált a kisdedek nappali foglalkoztatására és az óvónők csupán a gondozási alapfeladatokat képesek ellátni. E tény alapján felmerült annak gyanúja, hogy az alkotmányos jogokkal összefüggésben - a gyermek jogok tekintetében - sérelem, illetve ennek közvetlen veszélye áll fenn. 

A helyzet pontos megismerése érdekében adatokat és felvilágosítást kértem Tiszanána község polgármesterétől, valamint rövid úton megkerestem az óvoda vezetőjét. Tájékoztatást kértem továbbá a sürgős változtatás lehetőségeiről.

A vizsgálatot 1997 novemberében folytattam.

Tényállás megállapítása

A sajtóból történt értesülésem továbbá a polgármester által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok, valamint a vezető óvónő tájékoztatása alapján a következő tényállást állapítottam meg.

A önkormányzat alapfeladatának ellátását szolgáló községi óvoda túlzsúfoltsága miatt veszélybe került az óvodások napi gondozása, nevelése, tanítása. Mindössze két csoportszobába kényszerült foglalkozni a kisdedekkel az öt főállású óvónő. 1997-ben 86 gyermeket írattak be szüleik, ám jövőre közel 130 óvodással kell számolnia a vezetőnőnek. 
A rendelkezésre álló tárgyi feltételek - a képviselő-testület ülésén készült jegyzőkönyv tanúsága szerint - is elégtelenek. A délutáni pihenő nem megoldott, 1 WC-re 30 kisgyerek jut, az öltöző szekrények száma sem elegendő, 2-3 gyermek osztozik egy szekrényen.

A korábbi évek alacsony létszáma miatt 1995 évben 11-ről 5-re csökkentették az óvónői, illetve a dajka állások számát, mely döntést azzal is indokolták, hogy csökkenthető a gyereklétszám azzal, hogy ebéd után hazaviszik azokat a gyerekeket, akiknek szülei a további ellátásról és felügyeletről gondoskodni tudnak. Ekkor változott a csoportszám 3-ról 2-re. Ugyanakkor a délelőtti foglalkozásokon jelenlévő gyermekek száma valamint a lakónyilvántartás adatai alapján indokolttá és ismét szükségessé vált a dolgozói létszámemelés, sőt elengedhetetlenné az óvodai férőhely bővítés.

A szülők és az intézmény dolgozói levélben fordultak a képviselő-testülethez annak érdekében, hogy a túlzsúfoltság miatt keletkezett áldatlan állapot rendeződjék és megnyugtató megoldás szülessen.

Mindezekre tekintettel a képviselő-testület 1997. szeptember 30-án megtartott ülésén megtárgyalta a óvoda helyzetét és utasította a vezető óvónőt, az Általános Művelődési Központ igazgatóját és a községi jegyzőt, hogy az udvari óvoda épület statikai vizsgálatának eredményét követően - és attól függően - kezdeményezzék a rekonstrukciós munkálatokat  valamint 1 fő óvónő és 1 fő dajka azonnali felvételét. 

Ezek az intézkedések azonban nem véglegesek. A polgármester úr tájékoztatása szerint a következő költségvetési évben, amennyiben az óvodai létszám nem csökken, terveik szerint megvásárolják az óvoda épület szomszédságában álló ÁFÉSZ irodát és annak megfelelő átalakításával egy minden szempontból megfelelő egységes óvoda épületet hoznak létre.

Az ügy jogszabályi háttere

1990. évi LXV. törvény 
a helyi önkormányzatokról

8.§ (4) A települési önkormányzat köteles gondoskodni az egészséges ivóvízellátásról, az óvodai nevelésről, az általános iskolai oktatásról ...

1993. évi LXXIX. törvény
a közoktatásról

24.§ (1) Az óvoda hároméves kortól az iskolába járáshoz szükséges fejlettség eléréséig, legfeljebb hétéves korig nevelő intézmény. Az óvodai nevelés a gyermek neveléséhez szükséges, a teljes óvodai életet magában foglaló foglalkozások keretében folyik.

 24.§. (4) Az óvodai foglalkozásokat oly módon kell megszervezni, hogy az óvoda a szülők igényei szerint eleget tudjon tenni az óvodai neveléssel, a gyermek napközbeni ellátásával összefüggő feladatainak.

Érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
a Magyar Köztársaság Alkotmánya

67.§ (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A vizsgálat megállapításai

A településen működő óvoda kihasználtsága évek óta problémát jelentett a község vezetőinek. A szinte évente változó gyermeklétszám - a települési önkormányzat korlátozott eszközeire való tekintettel - az éves költségvetés tervezésekor nehezen kalkulálhatóvá tette mind a férőhely, mind pedig a óvónő és dajka állások számát, illetve az erre rendelhető pénzügyi keretet.

A gyerekek elhelyezésének, a foglalkoztatás-felügyelet minőségének - gyakorlatilag - nem tudott eleget tenni maradéktalanul az óvoda.  

Mindebből következően szükségessé vált a település önkormányzata képviselő-testületének haladéktalan intervenciója, hiszen veszélybe került a kisgyermekek megfelelő óvodai ellátása. Az helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) II. fejezete tartalmazza a települési önkormányzat feladatait, ezen belül azokat a feladatokat, melyek ellátása kötelező. Az óvodai nevelés, - mint a községi, városi (települési) önkormányzatok egyik alapvető feladata - egyfelől a település felnőtt lakossága számára jelent garanciát és bizonyosságot gyermekeik napközbeni biztonságos elhelyezése, illetve nevelése-képességfejlesztése-oktatása szempontjából. Másfelől azonban, a 3-6 éves kisgyermekek számára biztonságos napi ellátást, koruknak megfelelő foglalkoztatást, személyiségük fejlesztéséhez nyugodt, szakszerű figyelmet jelent. Mindezt a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Köt.) 24.§-a alapozza és erősíti meg. A már idézett törvény hangsúlyozza az óvodai nevelés szükségességét s erre való tekintettel valamennyi településen kötelező működtetését.

Az Alkotmány különös hangsúllyal emeli ki a gyermekek jogait. A megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődésükről való gondoskodás nem csupán a szülők, hanem az állam és a társadalom feladata. E különös jelentőségű feladat végrehajtása a közösségek, a helyi, települési önkormányzatok hatékony közreműködésével valósulhat meg.

Jelen esetben azonban nem az óvoda léte vált veszélyeztetetté, hanem a neveléshez elengedhetetlen körülmények változtak, romlottak meg. A kisgyermekek mozgásához, pihenéséhez, tisztálkodásához, megfelelő étkeztetéséhez szükséges helység, tárgyi felszereltség, őket ellátó alkalmazottak számának elégséges színvonala - a feladat, a nevelés jelentőségére figyelemmel - nem elegendő. A csupán gondozási tevékenység nem meríti ki az óvoda nevelést megvalósító funkcióját. Mindennek együtt kell, kellene érvényesülni, hiszen nem kevesebbről, mint a jövő generációjáról van szó.

Mindezek jelentőségét észlelte a község lakossága, a szülők és az óvoda vezetősége. Ennek eredményeként az önkormányzat képviselő-testülete sürgősséggel napirendre tűzte és az illetékes vezetők bevonásával megtárgyalta az óvoda helyzetét. A képviselő-testület határozatában kijelölte a végrehajtás felelőseit és utasította őket az óvoda épület rekonstrukciós, illetve bővítő munkálatainak haladéktalan elvégeztetésére. Kimondta továbbá, hogy gondoskodni kell a szükséges személyi feltételekről is. Meghatározta az óvoda jövőbeli létszámkeretét valamint felhívta az illetékeseket az óvoda gyermek létszámváltozásának folyamatos figyelemmel kísérésére. A határozatban foglaltak végrehajtására - jellegüktől függően - rövid határidőket szabott.

Mindebből következően megállapítom, hogy a települési önkormányzat által fenntartott községi óvoda működési feltételei nem felelnek meg a feladatából fakadó előírásoknak, ezzel sérül az Alkotmány 67.§-ában deklarált a gyermek megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődésének biztosítását szolgáló állami gondoskodásra és védelemre való alapjoga, mellyel alkotmányos visszásságot keletkeztet.

Megállapítom továbbá, hogy a települési önkormányzat képviselő-testülete - kötelező feladatából fakadóan - felismerve a helyzet jelentőségét haladéktalanul intézkedett a sürgős, majd pedig a hosszabb távú megoldást jelentő beruházás végrehajtása érdekében.

A j á n l á s

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény felhatalmazása alapján, annak 21.§-ában biztosított jogomnál fogva a feltárt alkotmányos visszásság további orvoslása érdekében a következő ajánlást teszem:

Felkérem a Tiszanána Község Polgármesterét, hogy az alkotmányos visszásság végleges orvoslása érdekében kísérje különös figyelemmel a községi óvoda rekonstrukciós beruházásának folyamatát és segítse elő a munkálatok mielőbbi befejezését.

Felkérem továbbá, hogy a községi óvoda műszaki átadásáról, illetve a kisgyermekek beköltözéséről haladéktalanul értesítse az országgyűlési biztost. 

Felkérem a polgármestert, hogy az ajánlásommal kapcsolatos érdemi állásfoglalásáról, illetve a megtett intézkedéséről az Obtv. 21.§ (2) bekezdésében meghatározott harminc napon belül tájékoztatni szíveskedjen.

Budapest, 1997, december "  ".

						Üdvözlettel,

							Gönczöl Katalin