OBH 8461/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A panaszos sérelmezte, hogy a rendőrség által igénybevett tolmácsok késedelmesen kapják meg díjazásukat, a rendőrség a szakképzett tolmácsok helyett szakképzetlen külföldieket vesz igénybe és a tolmácsokat nem kezelik munkatársként, várakoztatják őket, munkájukhoz nem biztosítják a szükséges feltételeket.
	A beadvány alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jog:
Emberi méltósághoz való jog (Alk. 54. § (1) bek.)
Az elvégzett munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemhez való jog (Alk. 70/B. § (2) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
24/1986. (VI. 26.) MT rendelet a szakfordításról és tolmácsolásról, egységes szerkezetben a végrehajtására kiadott 7/1986. (VI. 26.) IM rendelettel
R. 1. § (1) A rendelet hatálya kiterjed
b) munkaviszonyon kívül szakfordítást és tolmácsolást végző személyekre.
R. 3. § Szakfordítást, illetőleg tolmácsolást munkaviszonyon kívül díjazás ellenében, hivatásszerűen az végezhet, aki szakfordítói, illetőleg tolmácsigazolvánnyal rendelkezik.
R. 4. § (1) A szakfordító, illetőleg tolmács szakképesítéssel rendelkező büntetlen előéletű személy számára - kérelmére - az állandó lakóhelye szerint illetékes községi, városi, megyei jogú városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) szakfordító, illetőleg tolmácsigazolványt ad ki. Az igazolványban fel kell tüntetni a szakfordító és a tolmács szakismeretére, valamint nyelvismeretére vonatkozó adatokat is.
Vhr. 6. § (1) A budapesti székhelyű bíróságnál, ügyészségnél, valamint nyomozóhatóságnál (a továbbiakban együtt: bíróság) a tolmácsolást az OFFI látja el.
(2) Ha az OFFI-nak a szükséges nyelvben jártas tolmácsa nincs, továbbá a nem budapesti székhelyű bíróságnál a tolmácsolásra a bíróság illetékességi területén a jegyzőnél nyilvántartott tolmácsot kell kirendelni.
(3) Ha az (1)-(2) bekezdés alapján a tolmácsolás nem biztosítható, annak ellátására a szükséges nyelvben jártas más alkalmas személyt kell kirendelni.
120/1973. (IK 1974.1.) IM utasítás a bűnügyi költségek előlegezéséről, továbbá az államot illető bűnügyi költségek behajtásáról és elszámolásáról
1. A bűnügyi költséget - ha jogszabály kivételt nem tesz - a rendelkezésre álló pénzügyi fedezet terhére az a nyomozó hatóság, nyomozást vagy nyomozási cselekményeket végző más szerv (Be. 16. §), illetőleg bíróság (a továbbiakban együtt: eljáró hatóság) előlegezi, amelynek eljárásában a bűnügyi költség felmerül.
3. A nyomozó hatóság költségjegyzékben jegyzi fel az általa előlegezett, valamint az egyéb szerv által előlegezett és vele közölt költségeket.
Ilyen költségek különösen:
i) az eljárás során alkalmazott tolmács díja és költségtérítése,
                                          
Megállapított tényállás:
	A tolmácsok foglalkoztatási körülményeinek tisztázása érdekében a Budapesti Rendőr-főkapitányság vezetőjétől átfogó vizsgálatot kértem. A vizsgálat eredményéről a következő tájékoztatást kaptam:
	A rendőrségi eljárásba bevont tolmácsok helyzetét országosan felmérték. A tolmácsok várakoztatásának idejét az ügyek alakulása, a körülményeket az egyes rendőrkapitányságok adottságai befolyásolják. A kapitányságok többségében a tolmácsok, szakértők, ügyvédek az ügyfélfogadó helyiségekben várakozhatnak. Olyan kapitányságokon, ahol a kultúrált ügyfélszolgálati helyiségeket még nem alakították ki, ott a közreműködésre felkérő előadó irodájában vagy a folyosón kénytelenek várakozni a tolmácsok is. Esetenként előfordult, hogy ilyenkor az eljárásban résztvevő más személlyel együtt kellett várakozniuk.
	A tolmácsolási díjjegyzék kiállítása minden esetben az eljárási cselekményeket követően, általában azonnal megtörténik. Egy adott ügyben folyamatosan foglalkoztatott tolmács esetében az utolsó tolmácsolás befejezését követően történik meg a díjjegyzék kiállítása. A díjjegyzék kiállításának megtagadására egyetlen esetben sem került sor.
	Az igénybevétel idejének kiszámításánál valamennyi rendőri szerv azt a gyakorlatot követi, hogy minden megkezdett órát egész óraként számol el. A kitöltött és záradékolt díjjegyzék a gazdasági szervekhez általában 3-8 napon belül jut el. A közgazdasági osztályokon a kifizetések havonta egy alkalommal történnek, így előfordult, hogy a tolmácsolás és a kifizetés között 30 nap is eltelt. Kivételesen a díjfizetés az ügy előadójának késedelmessége, illetve a tolmács által hiányosan (TAJ szám, adóazonosító szám hiánya) benyújtott díjjegyzék miatt halasztódott. Három rendőr-főkapitányságnál több hónapos késedelem is előfordult, mert a kifizetést a saját anyagi helyzetüktől tették függővé. 
	Egy alkalommal előfordult, hogy a hindu-urdu nyelveket beszélő tolmács díjjegyzékének kifizetését először indokolatlanul megtagadták, majd vezetői döntés alapján a kifizetést teljesítették.
	Az országos vizsgálat két esetet tárt fel, amelyben az eljárásban részt vevő tolmácsok kifogásolható magatartást tanúsítottak. Az egyik esetben a román nyelvű tolmács több alkalommal ittas állapotban jelent meg, ezért további foglalkoztatását mellőzték. Egy másik tolmács panaszt tett, mert állítása szerint vele szemben durva, nem emberhez méltó magatartást tanúsítottak. A panaszt kivizsgálták és - más szervektől beszerzett adatokat is figyelembe véve - megállapították, hogy panasza nem volt megalapozott, sőt a panaszos magatartása volt inkorrekt.
	A rendőri szervek a tolmácsokat igénybevételük helyére rendszerint szolgálati gépkocsival szállítják. Amennyiben erre nincs lehetőség, a tolmács az utazási költségei kifizetését kérheti. A vizsgálat megállapította, hogy a rendőrök és a tolmácsok munkakapcsolata jó.
	Tekintettel arra, hogy a vizsgálat megállapításai szerint a rendőri szerveknél a tolmácsok igénybevételével kapcsolatos adminisztrációs munka és a díjfizetés nem egységes elvek alapján folyt, az országos rendőr-főkapitány egységes szabályozás kiadásáról intézkedett. A szabályozás elkészítése folyamatban van.  

A vizsgálat megállapításai:
	A vizsgálat elsősorban annak megállapítására irányult, hogy a panaszos által felvetett problémák milyen alkotmányos jogokkal függnek össze. Más szavakkal: elsőként arra a kérdésre kellett választ adni, hogy az ügy jogszabályi hátterének tekinthető rendelkezések olyannak tekinthetők-e mint amelyek valamely az Alkotmányba foglalt rendelkezés érvényesülését szolgálják, illetve azokkal tartalmuknál fogva nem összeegyeztethetőek. Az ügy jogszabályi háttere és legalább egy Alkotmányba foglalt rendelkezés között megállapítható összefüggés hiánya ugyanis az országgyűlési biztosok eljárására vonatkozó szabályok szempontjából azt eredményezi, hogy alkotmányos jogokkal összefüggő sérelem megállapítása és így alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállásának vizsgálata eleve kizárt. 	
	Megállapítottam, hogy a tolmácsolásról és szakfordításról a 24/1986. (VI. 29.) MT rendelet tartalmaz részletes szabályokat. E rendelet 5. §-a szerint hiteles fordítást csak az Országos Fordító és Fordításhitelesítő Iroda (OFFI) készíthet. A 7/1986. (VI. 26.) IM rendelet 6. § (1) bekezdése és (2) bekezdése szerint budapesti székhelyű bíróságoknál, ügyészségeknél, valamint nyomozó hatóságoknál elsődlegesen az OFFI, vagy a szakigazgatási szervnél nyilvántartott jegyzékbe felvett tolmácsot kell kirendelni, de végső soron a tolmácsolás ellátására a szükséges nyelvben jártas más személyt is igénybe lehet venni. Az idézett jogszabály nincs összefüggésben alkotmányos jogokkal.
	A tolmácsot feladatának ellátásáért díjazás illeti meg, amely a korábbi jogi szabályozás hatályon kívül helyezése folytán jelenleg megállapodás tárgyát képezi, amelynek összegszerűsége az adott idegen nyelv gyakoriságának függvénye.
	A tolmácsok munkadíját a jelenlegi gyakorlat szerint - ezt a kérdést szabályozó jogszabály hiányában - a hatóság és tolmács megállapodása alakítja ki. Az általánostól eltérő magasabb óradíj kiutalása indokolt, ha a tolmács ritka - vagy ugyanabban az ügyben - több nyelvre fordít. A nem magyar anyanyelvű gyanúsított ügyében a felmerült tolmácsolási díjat illetve fordítási költséget az állam viseli, míg a nem magyar anyanyelvű tanúval kapcsolatban felmerült ilyen jellegű költségekről az általános szabályok szerint kell rendelkezni. A Ptk. 200. § (1) bekezdése szerint a szerződés tartalmát a felek szabadon határozhatják meg. 
	A tolmácsok munkadíjának elszámolási és kifizetési gyakorlata - a vizsgálat során feltárt eseti késedelmesség ellenére - nincs közvetlen kapcsolatban alkotmányos jogokkal. Az Alkotmány 70/B. § (2) bekezdésében foglalt jog - a végzett munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemhez való jog - sérelme abban az esetben volna megállapítható, ha a tolmácsok nem kapnák meg elvégzett munkájuk ellenértékét. Ilyen esetet a beadvány nem tartalmazott és a vizsgálat sem tárt fel. 
      	A beadványnak azt a részét, amely a tolmácsokkal való bánásmódra vonatkozott, az országos rendőr-főkapitány vizsgálata nem erősítette meg. A panaszos által kifogásolt sérelmek - folyosón várakozás, hazaszállítás megtagadása - objektív okok miatt fordultak elő és egyébként sem olyan súlyúak, amelyek az emberi méltósághoz való alkotmányos alapjogot vagy a diszkrimináció tilalmát sértenék vagy veszélyeztetnék. 
	Összegezve: a beadvány adatai, valamint az országos rendőr-főkapitány vizsgálatának eredménye alapján a panaszban foglaltakkal kapcsolatban nem állapítható meg alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság, ezért a további vizsgálatot megszüntetem.

Budapest, 1998. november 23.

Gönczöl Katalin