OBH 8394/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában sérelmezte, hogy 1996. március 6-án élettársát közúti igazoltatás alá vonta a rendőrjárőr, majd szabálysértési eljárást indítottak ellene. Az eljárás befejezését követően élettársát 15.000 Ft pénzbírsággal sújtották és négy hónap időtartamra visszavonták vezetői engedélyét. A panaszos szerint ezen intézkedések megalapozatlanok voltak, mert a közúti ellenőrzést nem élettársával, hanem vele szemben kellett volna lefolytatni. A gépkocsit ugyanis Ő vezette. 
	A beadvány alapján felmerült a jogállamiságból fakadó jogbiztonsághoz való jog sérelmének gyanúja. Ezért az ügyben vizsgálatot rendeltem el. A vizsgálat során megkerestem a kaposvári rendőrkapitányság vezetőjét, akitől tájékoztatást kértem az ügyről és megkértem a szabálysértési iratokat.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság elve és az ebből fakadó jogbiztonsághoz való jog. (Alk. 2. § /1/ bek.)
Bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés elleni jogorvoslathoz való jog. (Alk. 57. § /5/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, módosított 1957. évi IV. törvény 72. § (1) bek. szerint : Az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva - ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik -, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól.

A szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény 70. § (1) bek. szerint: "Ha felettes államigazgatási szerv a felügyeleti jogának gyakorlása során megállapítja, hogy az alárendelt szervnek a szabálysértés miatt hozott határozata vagy intézkedése jogszabály rendelkezésébe ütközik, a törvénysértést orvosolja. Ennek során a határozatot (intézkedést) az elkövető terhére nem módosíthatja, a szabálysértési eljárás törvénysértő megszüntetése esetén azonban – a határozat jogerőre emelkedésétől, illetőleg az intézkedés megtételétől számított hat hónapon belül – új eljárást rendelhet el."

116/A. § (1) bek. szerint: Aki
a) gépi meghajtású járművet úgy vezet, hogy szervezetében szeszes ital fogyasztásából származó alkohol van, vagy a jármű vezetését ilyen személynek engedi át,
b) nem gépi meghajtású járművet szeszes italtól befolyásolt állapotban vezet vagy hajt,
harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.
(3) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt a rendőrség, valamint - közúti határátkelőhelyen - a Határőrség helyszíni bírságot szabhat ki, és a külön jogszabályban meghatározott közlekedés- igazgatási intézkedést is megteheti.

A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (1998. február 14-ig hatályos szöveg szerint)  18. § (4) Utánképzésre kell kötelezni azt a járművezetőt,
a) akinek a vezetői engedélyét közlekedési bűncselekmény vagy szabálysértés miatt visszavonták, annak visszaadása előtt, illetőleg,
b) aki sorozatosan megszegte a közúti forgalomra vonatkozó szabályokat és e miatt a szabálysértési hatóság - határozatban - szabálysértési bírsággal sújtotta.

A Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 13. § (1) bek. szerint: A rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha olyan tényt vagy körülményt észlel, illetőleg hoznak tudomására, amely rendőri beavatkozást igényel. Ez a kötelezettség a rendőrt halaszthatatlan esetben szolgálaton kívül is terheli, feltéve, hogy az intézkedés szükségességének időpontjában intézkedésre alkalmas állapotban van.

A Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 3/1995. (III. 1.) BM rendelet 6. § (1) bek. szerint: Bűncselekmény vagy szabálysértés észlelése, valamint a közrendet, a polgárok személyét vagy javait fenyegető veszélyhelyzet esetén a rendőrt intézkedési kötelezettség terheli [Rtv. 13. § (1) bek.].

- A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról szóló 20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet 5. §-a szerint: "(1) A rendőrhatóság a vezetői engedélyt visszavonja, ha...
d) a járművezető ellen ittas vezetés miatt szabálysértési eljárás indult, a szabálysértési eljárás jogerős befejezéséig;
e) a vezetői engedély vagy a kiadásának alapjául szolgáló irat meghamisítása, a meglévő vezetői engedélyre, iskolai végzettségre vonatkozó hamis adatok közlése, illetőleg a vezetői engedéllyel való visszaélés miatt büntető eljárás indult vagy a bíróság a bűncselekmény elkövetését megállapító jogerős marasztaló határozatot hozott, avagy a nyomozást büntethetőséget megszüntető okból tagadták meg, illetve az eljárást ilyen okból szüntették meg;...

(3) A vezetői engedélyt a szabálysértési eljárásban alkalmazott járművezetéstől eltiltás és az 5. § (1) bekezdés e) pontja esetén egy hónaptól egy évig terjedő időre lehet visszavonni.

- BH 1994. 631. II. A vezetői engedélynek szabálysértési határozatban történő visszavonása közigazgatási intézkedés, ezért nem kizárt bírósági felülvizsgálata, és erre nem terjed ki a szabálysértési büntetésre vonatkozó elévülési idő [1957. évi IV. tv. 72. §, 1968. évi I. tv. 25.§].

A vizsgálat megállapításai:
	A kaposvári rendőrkapitányság vezetőjének válaszából, valamint a panaszos élettársa ellen indult szabálysértési eljárás irataiból a következőket állapítottam meg:			1996. március 6-án 14 óra 35 perckor, Kaposhomok község elágazóban a rendőrjárőr igazoltatásra állította meg a panaszos tulajdonát képező BNF 796 forgalmi rendszámú személygépkocsit. 

	A gépkocsiból a panaszos élettársa szállt ki elsőnek, aki a rendőrhöz ment. A panaszos később ért oda, Ő adta át mindkettőjük és a gépkocsi iratait. Intézkedése során a rendőr a panaszos élettársát felszólította az elektromos szonda megfújására, aki azt megtagadta. Ezért vérvétel és vizeletvizsgálat céljából előállították a Somogy Megyei Rendőr-főkapitányságra. A rendőri jelentés szerint a felszólított személy azzal az indokkal tagadta meg a szonda megfújását, hogy a személygépkocsit nem Ő, hanem annak tulajdonosa - a panaszos - vezette, egyben közölte, hogy a rendőr egyedül lévén ennek ellenkezőjét bizonyítani nem tudja. Az iratokból kitűnik, hogy a helyszínen a panaszos aláírt egy nyilatkozatot, mely szerint kijelentette, hogy "...minden ráhatás nélkül nyilatkozom, hogy 1996. 03. 06-án 14.35 órakor a kaposhomoki elágazóban történt rendőri intézkedés során a tulajdonomat képező BNF 796 frsz-ú lada gépkocsimat ... (itt szerepel a panaszos élettársának neve) ... szám alatti lakos vezette." A helyszínre szagazonosítás céljából nyomszakértőt hívott a rendőr. Az intézkedő rendőr végül szabálysértési feljelentést tett a panaszos élettársa ellen, mert megszegte a KRESZ 4. § (1) bekezdés c./ pontjában foglaltakat, vagyis lehelete érezhetően alkohol szagú volt és így vezette a járművet. 
	A szabálysértési eljárás során elkövetőként hallgatták meg a panaszos élettársát, tanúként a panaszost és az intézkedő rendőrt. Az elkövető és a panaszos tagadta a szabálysértés elkövetését. Kijelentették, hogy a panaszos vezette a gépjárművet 1996. március 6-án 14 óra 35 perckor. Ő pedig azért írt alá ezzel ellentétes tartalmú nyilatkozatot, mert a rendőr azt mondta, hogy ha nem írja alá, úgy elveszik a gépkocsit 3-4 napra szagminta vételre és azonosításra. A rendőr tanúként azt vallotta, hogy a gépkocsit a feljelentett személy, nem a panaszos vezette.
	A szabálysértési hatóság a rendőri tanúvallomás, a panaszos helyszínen tett nyilatkozata, valamint az orvosszakértői vélemény és a szagazonosításról készült jegyzőkönyv adatai alapján bizonyítottnak tekintette, hogy a panaszos élettársa úgy vett részt a közúti forgalomban, hogy vérében 0,62 ezrelék alkoholkoncentráció volt. Ezért a kaposvári rendőrkapitányság szabálysértési hatósága a 01208/1996. szabs. számú határozatában, ittas vezetés gépi meghajtású járművel szabálysértés elkövetése miatt Őt 15.000 Ft pénzbírsággal sújtotta, továbbá 4 hónap időtartamra visszavonta vezetői engedélyét. A hatóság döntését az 1968. évi I. tv. 116/A. § (3) bekezdésére és a 20/1990. (VIII. 6.) BM. r. 5. § (3) bekezdésére alapozta. A szabálysértési hatóság tájékoztatást adott arról, hogy a vezetői engedély a visszavonás idejének lejárta után is csak a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. tv. 18. § (4) bekezdés szerinti utánképzésen való részvétel igazolása esetén adható vissza.
	Az első fokú határozat ellen a panaszos élettársa fellebbezéssel élt. Azt a Somogy Megyei Rendőr-főkapitányság mint másodfokú hatóság, 7226/1996. számú határozatában  elutasította. Ez a határozat kimondta, hogy fellebbezésnek helye nincs. Nem tartalmazta azonban, hogy a másodfokú határozat bírósági felülvizsgálatára lehetőség van annyiban, amennyiben a kérelem a vezetői engedély visszavonását érinti. Ez a lehetőség egyébként abból ered, hogy a vezetői engedély nem szabálysértési büntetés, hanem igazgatásrendészeti intézkedés, melyről a szabálysértési hatóság a büntetéssel egyidejűleg határoz. (BH 1994. 631. II.)
	A jogerős szabálysértési határozattal szemben a panaszos felügyeleti intézkedésre irányuló kérelmet terjesztett elő. Az ORFK Igazgatásrendészeti Főosztálya az ügyet megvizsgálta és megállapította, hogy a panaszos élettársa terhére rótt ittas vezetés szabálysértés elkövetése egyértelműen bizonyított. 

	Az ORFK rámutatott arra, hogy nem tudja elfogadni a panaszos azon állítását, mely szerint nem élettársa vezette a gépkocsit, hiszen a helyszínen más tartalmú nyilatkozatot tett. Minderről a 3-202/1997. számú, 1997. február 25-én kelt levelében értesítette a panaszost. Az ORFK azonban nem észlelte, hogy a másodfokú határozat nem tartalmazta a bírósági felülvizsgálatra, mint jogorvoslati lehetőségre való kioktatást. 
	Ezt követően a panaszos élettársa 1997. április 01-jén lerótta a szabálysértési bírságot. A panaszos azonban továbbra is vitatta az élettársa ellen tett rendőri intézkedések megalapozottságát. Ezért ismételt felügyeleti intézkedést kért. Az ORFK 1997. augusztus 27-én kelt levelében értesítette a panaszost, hogy az ügyben nem áll módjukban érdemben dönteni, mivel azt már felülvizsgálták, az utóbbi beadvány pedig olyan új tényt vagy körülményt nem említ, amely az ügy más megítélését eredményezné.
	Előzőek alapján megállapítottam, hogy a rendőr a panaszos élettársa ellen tette a feljelentést, tehát a szabálysértési hatóság csak ezen személlyel szemben folytathatta le a szabálysértési eljárást. 
	A rendőrjárőr intézkedését vizsgálva megállapítottam, hogy a rendőr - figyelemmel a Rendőrségről szóló törvény 13. § (1) bekezdésére és a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló BM rendelet 6. § (1) bekezdésére - köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha olyan tényt vagy körülményt észlel, illetőleg hoznak tudomására, amely rendőri beavatkozást igényel. A konkrét esetben a rendőr szabálysértés elkövetését észlelte, ezért intézkedési kötelezettségének megfelelően járt el. Azt utólag nem lehet bizonyítani, hogy a panaszos és nem élettársa vezette a közúti ellenőrzés alkalmával a gépkocsit. Az országgyűlési biztosnak pedig nincs módja, sem lehetősége további bizonyítási eszközök beszerzésére. Így a panasz ezen részében azokra a bizonyítékokra hagyatkoztam, melyeket a panaszos és a szabálysértési iratok nyújtottak. Ezekre tekintettel a felelősségre vonás kérdésében a panaszos élettársát alkotmányos jogaival kapcsolatos visszásság nem érte. 
	Vizsgálatom kiterjesztettem a szabálysértési eljárás, a hozott határozatok és intézkedések törvényességének vizsgálatára is.  Megállapítottam, hogy 
	- A kaposvári rendőrkapitányság első fokon hozott határozata a vezetői engedély visszavonásakor tévesen hivatkozott a 20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet 5. § (3) bekezdésére, mivel ez a jogszabályhely így szól: " A vezetői engedélyt a szabálysértési eljárásban alkalmazott járművezetéstől eltiltás és az 5. § (1) bekezdés e) pontja esetén egy hónaptól egy évig terjedő időre lehet visszavonni." 
	Az 5. § (1) bek. e. pontja szerint pedig: "... A rendőrhatóság a vezetői engedélyt visszavonja, ha ...a vezetői engedély vagy a kiadásának alapjául szolgáló irat meghamisítása, a meglévő vezetői engedélyre, iskolai végzettségre vonatkozó hamis adatok közlése, illetőleg a vezetői engedéllyel való visszaélés miatt büntető eljárás indult vagy a bíróság a bűncselekmény elkövetését megállapító jogerős marasztaló határozatot hozott, avagy a nyomozást büntethetőséget megszüntető okból tagadták meg, illetve az eljárást ilyen okból szüntették meg". Ez utóbbiakról azonban szó sem volt a panaszos élettársa ellen indult eljárásban.
	- A Somogy Megyei Rendőr-főkapitányság mint másodfokú hatóság által hozott szabálysértési határozat, mivel a téves jogszabályi hivatkozást nem észlelte és így hagyta helyben az első fokú határozatot, szintén kifogásolható.
	A másodfokú határozat hiányossága továbbá, hogy nem tájékoztatta az elkövetőt arról, hogy a szabálysértési határozat azon része, mely a vezetői engedély visszavonásáról rendelkezik, bíróság előtt megtámadható. 
	- Az Sztv. 70. § (1) bekezdésében foglaltakkal ellentétesen járt el az ORFK Igazgatásrendészeti Főosztálya is, amikor a felügyeleti intézkedést kezdeményező beadványokat elutasította. Véleményem szerint az ORFK akkor járt volna el helyesen, ha megállapította volna, hogy az ügyben hozott első fokú határozat téves jogszabályhelyre hivatkozik, továbbá, hogy a másodfokú határozat nem tartalmazza a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről szóló tájékoztatást, ezért ezeket orvosolta volna.
	 Ezek következtében visszásságot állapítottam meg a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvével, valamint a jogorvoslathoz, a kérelem vagy a panasz előterjesztéséhez való joggal összefüggésben. Ezek azonban olyan jellegűek, hogy nem befolyásolták negatívan az ügy érdemi elbírálását.
	 A határozatok tartalmával kapcsolatban feltárt mulasztások jövőbeni elkerülése érdekében azonban a következő ajánlással élek:
	 - Felkérem az Országos Rendőr-főkapitányt, hogy az ügyben eljárt rendőri szervek eljárásaiban feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetéséről szíveskedjék gondoskodni, az ehhez szükséges intézkedéseket megtenni, illetve a jövőre nézve hívja fel a felügyelete alá tartozó szabálysértési hatóságokat az Sztv. rendelkezéseinek, valamint a vezetői engedély visszavonására vonatkozó jogszabályok maradéktalan betartására.
	Kérem főkapitány urat, hogy ajánlásommal kapcsolatos álláspontjáról, illetve intézkedéseiről az Obtv. 20. § (1) bekezdésében meghatározott 30 napon belül szíveskedjék tájékoztatni.

Budapest, 1998.  december 8.

Dr. Polt Péter