OBH 8169/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Borza Bea

A vizsgálat megindítása

Panaszos azzal a kérelemmel fordult az országgyűlési biztos általános helyetteséhez, hogy folytasson vizsgálatot a Szentpétervári Állami Orvostudományi Akadémián 1995. június 23-án szerzett DI 232916/626. számú oklevelének honosításával kapcsolatos eljárás elhúzódása miatt.

A vizsgálatot az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16.§ (1) és 17.§ (1) bekezdése alapján, az Alkotmányban biztosított jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben felmerülő sérelem gyanúja miatt indítottam.

Az körülmények pontos feltárása, illetve a szükséges információk beszerzése érdekében megkerestem a művelődési és közoktatási minisztert.

A tényállás megállapítása

A panaszos beadványa valamint az általa csatolt dokumentumok, illetve a művelődési és közoktatási miniszter által nyújtott információk alapján a következő tényállást állapítottam meg.

Panaszos diplomáját a MKM Magyar Ekvivalencia és Információs Központ 1996. február 1-én kelt határozatában felsőoktatási intézményben megszerezhető egyetemi végzettségnek ismerte el, a szakképesítés (higiénikus) elismerését a SOTE hatáskörébe utalta. A SOTE ÁOK dékánja 1996. április 16-án a kérelmet elutasító határozatot hozott, mely ellen törvényes határidőn belül panaszos fellebbezéssel élt a művelődési és közoktatási miniszterhez. Erre tekintettel az MKM MEIK 1996. augusztus 9-én arról tájékoztatta, hogy a volt állami ösztöndíjasok még rendezésre váró ügyét 1996. év végéig rendezi, melyre azonban 1997 második feléig nem került sor.

A SOTE határozatának indokolásában kifejtette, hogy a külföldi intézmény által támasztott, valamint a saját tanulmányi követelményeinek összehasonlítása alapján a külföldi tanulmányok során teljesített követelmények nem felelnek meg a Kar által előírt követelménynek és még kiegészítő feltételek előírásával sem feleltethetők meg. Mivel az egyetemen higiénikus orvosi képzés nem folyik, higiénikus oklevelet nem adhat ki, így panaszos diplomája általános orvosdoktori diplomaként nem honosítható.

A miniszter álláspontja szerint a felsőoktatási intézmény a jogszabálynak megfelelően, helyesen járt el. Méltánytalan volt ugyanakkor, hogy jelen esetben eltértek a korábbi gyakorlattól, - amikor a hasonló okleveleket egyéb feltétel támasztása nélkül honosították - mert vélhetően az utolsó ilyen jellegű oklevelet kellett volna honosítani, hiszen a szóban forgó képzésre több ösztöndíjast az állam nem küld. 
Jogszabályi háttér

1993. évi LXXX. törvény
a felsőoktatásról

A határozat meghozatala időpontjában hatályos szöveg:

106. § (1) A külföldi felsőoktatási intézményben szerzett, befejezett felsőfokú tanulmányokat tanúsító oklevél, fokozat (a továbbiakban: oklevél) elismerése történhet
a) honosítással;
b) a megszerzett végzettségi szint elismerésével;
c) az oklevél által tanúsított szakképzettség elismerésével.
(2) A honosítás a felsőoktatási intézmények, az oklevél által tanúsított végzettségi szint, valamint szakképzettség elismerése a Művelődési és Közoktatási Minisztérium hatáskörébe tartozik.

107. § (1) Felsőoktatási intézmény az alapképzésben, illetőleg a szakirányú továbbképzésben szerzett külföldi oklevelet akkor honosíthatja, ha
a) az oklevél által tanúsított végzettségi szintet a Művelődési és Közoktatási Minisztérium elismerte, és az elismert végzettségi szint a hazai felsőoktatási intézményben megszerezhető azonos oklevél által tanúsított végzettséggel egyenértékű, vagy annál magasabb;
b) az oklevél olyan szakképzettséget tanúsít, amely az eljáró felsőoktatási intézményben megszerezhető;
c) a honosítást kérő személy által teljesített tanulmányi követelmények megfelelnek vagy kiegészítő feltételek előírásával megfeleltethetők az adott szak elvégzéséhez, oklevél megszerzéséhez előírt magyarországi tanulmányi (képesítési) követelményeknek. (...)

108. § (1) A külföldön szerzett oklevél által tanúsított végzettségi szint elismerése során a Művelődési és Közoktatási Minisztérium azt igazolja, hogy a külföldön szerzett oklevél
a) a hazai felsőoktatási intézményekben megszerezhető egyetemi vagy főiskolai végzettségnek megfelelő (azzal egyenértékű) végzettséget tanúsít;
b) felsőfokú végzettséget tanúsít. (...)

47/1995. (IV.27.) Kormányrendelet
a külföldi felsőoktatási intézményben szerzett fokozatok, oklevelek és diplomák elismeréséről és honosításáról 

6.§ (3) Az eljárás megindítására irányuló beadványt a MEIK-nél kell benyújtani. (...)

6.§ (8) Amennyiben jogszabály alkalmazási, foglalkoztatási, képesítési előírásként a külföldi oklevél honosítását kívánja meg, azon a szakképzettség e rendelet szerinti elismerését is érteni kell.

8. § A külföldi oklevelek által tanúsított végzettségi szint, valamint szakképzettség elismerése során az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályait az e rendeletben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni; e törvény rendelkezései az irányadók a felsőoktatási intézmények honosítási döntései ellen benyújtott jogorvoslatokra is.

9. § (1) Ha a benyújtott dokumentumok alapján az oklevél által tanúsított szakképzettség elismerése vagy a felsőoktatási intézmény honosítás tárgyában hozott határozata ellen benyújtott fellebbezés elbírálásához az szükséges, a MEIK szakértői véleményt kérhet a MEB illetékes szakmai bizottságától.
(2) A végzettségi szint elismerése iránti eljárásban a MEIK a kérelem benyújtásától számított 60 napon belül, az oklevél által tanúsított szakképzettség elismerésére irányuló eljárásban a kérelem benyújtásától számított 90 napon belül köteles dönteni. Ezek az eljárási határidők egy alkalommal a MEIK vezetője által legfeljebb 30 nappal meghosszabbíthatók. (...)

13. § (1) Ha az ügyfél a felsőfokú végzettséghez kapcsolódó szakképzettség elismerését kéri, a MEIK az oklevél által tanúsított végzettségi szint elismeréséről és a szakképzettség elismeréséről egy eljárásban dönt.
(2) Az ügyfél a szakképzettség elismerését abban az esetben is kérheti, ha
a) az oklevél honosítására irányuló eljárás eredménytelen volt,
b) megállapítást nyert, hogy az oklevél hazai felsőoktatási intézmény által nem honosítható,
c) az ügyfél a honosítás feltételeként előírt követelmények teljesítését nem vállalja.

15. § (1) A szakképzettség elismerése során a MEIK a következő határozatokat hozza:
a) ha az oklevél olyan szakképzettséget tanúsít, amelyhez hasonló szakképzettség a hazai felsőoktatásban nem szerezhető meg, a szakképzettséget az oklevél által használt megnevezéssel elismeri;
b) ha az oklevél olyan szakképzettséget tanúsít, amely hazai felsőoktatásban is megszerezhető, az oklevél által tanúsított szakképzettséget a megfelelő hazai szakképzettség megnevezésével ismeri el, és feljogosítja az oklevél tulajdonosát a megfelelő hazai szakmai cím viselésére.
(2) A MEIK az (1) bekezdés a) pontjában szabályozott határozatában előírhatja, hogy az oklevél tulajdonosa az eredeti oklevélben meghatározott formában használhatja szakmai címét, illetőleg annak rövidítését. Ha az eredeti oklevélben meghatározott szakmai cím összetéveszthető valamely hazai szakképzettség megnevezésével, a határozatban az oklevelet kiállító intézmény vagy hatóság megnevezésével együtt ismerhető el az oklevél által tanúsított szakképzettség, és előírható az is, hogy a szakmai cím csak az oklevelet kiállító intézmény vagy hatóság megnevezésével együtt használható.
(3) A szakképzettség elismeréséről rendelkező határozatban nem lehet az ügyfelet az Ftv. 98. § (1) bekezdésében szabályozott, egyetemi végzettséget igazoló doktori címek használatára feljogosítani.

17. § (1) A külföldi alap-, illetve szakirányú továbbképzésben szerzett oklevél honosítása hazai felsőoktatási intézmények hatáskörébe tartozik.
(2) Felsőoktatási intézmény külföldi oklevelet akkor honosíthat, ha az megfelel az Ftv. 107. § (1) bekezdésében foglalt feltételeknek.
(3) Honosítási döntése megalapozása érdekében a felsőoktatási intézmény adatot, információt kérhet a MEIK-től.
(4) A felsőoktatási intézmény a honosításról a külföldi intézmény által támasztott, valamint a saját tanulmányi követelményeinek összehasonlítása alapján dönt.
(5) A felsőoktatási intézmény a honosítást különbözeti vizsgák letételéhez, szakmai gyakorlat elvégzéséhez, szakdolgozat elkészítéséhez, kiegészítő tanulmányok folytatásához kötheti. (...)

18. § (1) A felsőoktatási intézmény eljárása során a következő döntéseket hozza:
a) honosítja az oklevelet, ha a kérelmező által külföldi tanulmányai során teljesített tanulmányi követelmények megfelelnek az adott szak elvégzéséhez, oklevél megszerzéséhez előírt intézményi tanulmányi követelményeknek;
b) kiegészítő feltételekhez köti az oklevél honosítását, ha a külföldi képzés rendje eltér az intézmény képzési rendjétől, de a különbség kiegészítő vizsgák, kiegészítő képzés teljesítésével kiküszöbölhető;
c) elutasítja a honosítási kérelmet, ha a honosítást kérő személy által külföldi tanulmányai során teljesített követelmények nem felelnek meg, és kiegészítő feltételek előírásával sem feleltethetők meg az adott szak elvégzéséhez, oklevél megszerzéséhez előírt intézményi tanulmányi követelményeknek. Elutasítja a kérelmet akkor is, ha a honosítást kérő a kiegészítő feltételek teljesítését nem vállalja, vagy az előírt határidőn belül nem teljesíti.(...)

19.§ (5) A tudományos fokozat elismeréséről rendelkező határozatban az ügyfelet csak abban az esetben lehet a doktori cím használatára feljogosítani, amennyiben az ügyfél a külföldi oklevél vagy a külföldi jogszabályok alapján jogosult a doktori cím használatára. Egyéb esetekben az Ftv. 100. § (5) bekezdésében említett címet a külföldi tudományos fokozat honosítása után lehet viselni.

A 15.§ (3) bekezdést a 276/1997. (XII.22.) Korm. rend. 13.§ (3) bekezdése hatályon kívül helyezte. Hatálytalan: 1998. január 1-től.
A 6.§ (8) bekezdést a 276/1997. (XII.22.) Korm. rend. 4.§ (2) bekezdése iktatta be. Hatályos 1998. január 1-től.
A 19.§ (5) bekezdést 276/1997. (XII.22.) Korm. rend. 10.§ (3) bekezdése iktatta be. Hatályos 1998. január 1-től.

Érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény 
a Magyar Köztársaság Alkotmánya

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 2. §-ának (1) bekezdésében rögzítettek szerint "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

Az Alkotmánybíróság értelmezésében "A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam — s elsősorban a jogalkotó — kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára" (9/1992. (I. 30.) AB határozat)

A vizsgálat megállapításai

Az Alkotmányban deklarált jogállamiság és az ebből fakadó jogbiztonsághoz való alapjog a demokratikus államrend működésének alapja és programja. Amint azt az Alkotmánybíróság több határozatában leszögezte, a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, benne a jogszabályok világosak egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek valamennyi címzett számára (9/1992.(I.30.)AB hat.). Ugyanakkor egy másik határozatában elvi éllel állapította meg az Alkotmánybíróság, hogy az - értelmezéstől függően - ellentétes jogi szabályozás csak akkor vezet a deklarált jogbiztonság sérelméhez, - így alkotmányellenességhez - ha az Alkotmány valamely rendelkezésének sérelmével is együtt jár, vagyis ha az ellentétes tartalmú szabályozás anyagi alkotmányellenességhez vezet (35/1991.(VI.20.)AB hat.). 

Figyelemmel az Alkotmánybíróság által kifejtettekre az állampolgári jogok országgyűlési biztosa gyakorlatában töretlenül érvényesül az az elv, hogy a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alapjog sérelme vagy veszélyeztetése általában nem állapítható meg önmagában. (OBH 4916/1996. sz.)

Jelen ügyben a panaszos által kifogásolt eljárás a felsőoktatási intézmény korábbi gyakorlatához képest volt sérelmes. Korábban az egyetem a - fent idézett - külföldi felsőoktatási intézményben szerzett fokozatok, oklevelek és diplomák elismeréséről és honosításáról szóló 47/1995. (IV.27.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Hr.) 17.§ (4) bekezdése és a 18.§ (1) bekezdés b. pontjára tekintet nélkül döntött a honosításról. Ezt a gyakorlatot szakította meg a jelen ügy alapjául szolgáló eljárás, mely a panaszossal szemben valóban méltánytalan, ugyanakkor a jogszabálynak megfelelő. 

Ezzel összefüggésben megállapítom, hogy a döntés veszélyeztette panaszos elhelyezkedését valamint hátrányos megkülönböztetést jelentett azokkal szemben, akiknek diplomáját korábban honosították. Az eljárás ennek következtében az említett jogokkal összefüggésben alkotmányos visszásságot keletkeztetett.

A fellebbezési eljárás során a minisztérium, illetve a MEIK felismerte és méltányolta az érdemi határozatból fakadó visszás helyzetet és kísérletet tett arra, hogy a volt állami ösztöndíjasok hasonló, még rendezetlen ügyét 1996. év végére megnyugtatóan rendezze. Erre azonban nem került sor, mert az érintett felsőoktatási intézmények az egyetemi autonómiára, illetve a honosítás feltételeinek hiányára hivatkozva elzárkóztak a kompromisszum elől.

A panaszost érintő, illetve a hasonló ügyek végleges megoldását a 276/1997. (XII.22.) Korm. rendelettel módosított Hr. jelentheti, mely szerint a MEIK szakképzettséget elismerő határozatát valamint az egyetemek honosításról szóló döntését azonos jogi hatállyal ruházza fel mind az alkalmazási, mind pedig a foglalkozási előírások tekintetében. A Hr. 15.§ (3) bekezdése hatályon kívül helyezésével a MEIK számára biztosított a hatáskör a doktori cím viselésének engedélyezésére. 

A művelődési és közoktatási miniszter - a jogszabály módosítást követően - már az ombudsman vizsgálata során orvosolta az eljárás okozta sérelmes helyzetet, így jelen esetben a panaszos számára megnyugtató megoldás született azzal, hogy a MEIK a módosított Hr. alapján (19.§ (5) bek.) - tekintettel a Hr. 13.§ (2) bekezdése b. pontjára - orvosdoktori szakképzettségnek fogadta el a külföldön szerzett higiénikus oklevelet. 

Mindebből következően megállapítom, hogy a honosítási eljárás elhúzódását, illetve ezzel összefüggésben a bizonytalan helyzetet a vonatkozó jogszabály eltérő értelmezése, illetve alkalmazása okozta, mely - az azóta már végrehajtott - jogszabály módosítására adott alapot, így az 1998. január 1-től hatályos rendelkezések alkalmazásával a panasz alapjául szolgált ügy - a miniszter tájékoztató levelében foglalt tények alapján - megoldottnak tekinthető. Ezért ajánlást nem teszek.

Budapest, 1998. március 30.

Polt Péter